44 SPAKUANIUM. 



4. S. afiFine Sclinitzl. (S. natans L. delvis; S. boreale Laest.; 

 S. fluitans Fr. 1849 delvis). Plattbladig igelknopp. Omkr. 3 

 — 5 dm hög, styvt upprat; bl. 2 — 4 mm br.; blomställningens stöd- 

 blad m. långa med starkt vidgade och uppblåsta slidor; huvud tal- 

 rika, medelstora i kort blomställning; stknpr 1 mm 1.; fr. grågul, 

 glansig. Vatten, Sk. — Lpl., t. sälls. — Varierar: a. grövre; bl. till 

 4 mm br.; $huvud 15 — 20 mm br. ; hit höra f. deniinutum Neum., 

 låg, 1 — 3 dm hög, med m. långa, uppräta bl.; f. zosterifolium Neum., 

 flytform med omkr. 1 m 1. bl. o. stjälkar. — b. spenslig; bl. 2 mm 

 br. ; 9huvud 10 mm br. ; hit hör f. microcéphalum Neum. med långt 

 utdragna bl. 



X affine X Friesii (S. speirocéphalum Neum. i Hartm. ed. 12); 

 skild från S. Friesii gm ogrenad huvudaxel, men har dock ofta flera 

 $huvud på nedersta grenen; liknar till fr. S. affine, ehuru fr. är 

 mindre glansig och mera tvärt avsmalnar till spröt; skiljes från affine 

 genom icke uppblåsta bladslidor. Sjöar, sälls. — aff. X minimum, 

 X simplex, X suhmuticum, alla sällsynta. 



5. S. simplex Huds. (S. erectum, var., L. 1753). Ogrenad 

 igelknopp. Upprat, 3 — 5 dm hög; utmärkt av den långa, enkla, 

 raka blomställn. och de långa, trådsmala f ruktspröten ; bl. 7 — 10 mm 

 br.; fr. ända till 12 mm 1., grön; stknpr 1,5 mm. 1. — Sk. — Lpl., 

 Gtl., täml. allm. — f. longissimum Fr., slak, lång; bl. m. långa, fly- 

 tande; allmännare norrut. 



6. S. glomeråtum (Lsest.) Neum. (S. fluitans Fr. 1846 del- 

 vis, jämte S. affine delvis; S. fluitans Hartm. ed. 11). Gyttrad 

 igelknopp. 52. Till växten som nästföreg. men ngt mindre; bl. 

 4 — 8 mm br. ; huvud få, tätt packade; fr. blekt glansigt gulbrun. — 

 Vatten, n. Sk. — Lpl., Gtl., mindre allm. 



7. S. ramosum Huds. (S. erectum, huvudarten, L. 1753). 

 Grenigelknopp. Styvt uppr., storväxt, 0,5 — 1,5 m; bladslidor av lös 

 vävnad med stora luftrum; $huvud större än hos de föreg. — Kärr, 

 strand.. Sk. — Nrl., Gtl. — omfattar 2 underarter: 1. polyédrum A. 

 & Gr., 51. 7; fr. till 10 mm 1., brett snurrformig med lågt pyramidal 

 cll. näst. platt topp, kort spröt och skarpkantigt tvärsnitt, till färgen 

 svartnande; mindre utpräglad i Sv. — 2. microcårpum (Neum., 

 i Hartm. ed. 12) Celak., 51, 8; fr. 6 — 8 mm 1., smalare, mindre 

 skarpt kantig, med högval vd topp och ngt längre, svartnande spröt; 

 den allmännaste svenska rasen. 



X ramosum X simplex, s. Sv., sälls. 



