(.JRAMINE.E. 87 



Torrängar, Sk. — Jtl. o. Vb., 01., Gtl., allm. — f. ålbicla Lej., vippa 

 blekgrön. — var. alpéstris Beck, småax ngt större och omkr. 10- 

 blmga, sälls. 



35. Däctylis L. 



a. Vippa tät, flikig; småax mest 3 — 4-blmga; 

 nedre tomfj. 1 -nervigt, det övre tmfj. 3 -nervigt 

 och med stj^A^hårigt fransad köl; bägge fasta, 

 gröna; även yblmfj. med styvhårigt fransad köl; 



05, 2, 77, 1, 1. ^lomeråta 



aa. Vippa av långt åtskilda småaxgyttringar; småax 

 mest 6-blmga; bägge tomfjrn 3-nerviga, hårlösa, 

 med hinnkant; även yblmfj. hårlöst 2. aschersouiaua 



1. D. glomeråta L. Hundäxing. Strån 0,7 — 1 m, tuvade 

 med långa, blekt blågröna, slaka bladskott; vippa ensidig, grå- ell. 

 violettgrön. 2^ 6, 7. Ängar, backängar, lundar, Sk. — s. Nrl., ÖL, 

 Gtl., allm. — Solformen har tätare, näst. axlik vippa ( f. ahbreviåta>^ 

 Drej.), skuggformen mer långskaftade, åtskilda axgj'ttringar (s>f. 

 lohåta'» Drej.). 



2. D. aschersoniåna A. et Gr. Lik föregrs skuggform; yblmfj. 

 ngt kortare. Sydligaste Sv., sälls. 



36. Cynosiirus L. 



c. criståtus L. Kamäxing. 64, 2. Strån 3 — 5 dm, m. spens- 

 liga, uppräta, vanl. spridda; axvippa jämnbr., ensidig, vanl. 3 — 5 cm 

 1., ljusgrön; de blombär. småaxen 2 — 3-blmga, de blomlösa (»det 

 kamformiga svepet») bildat av talrika, kölade, uddspetsiga blomfj. 

 2f 6, 7. Ängar, Sk. — Vrml. och s. Nrl., ÖL, Gtl., mindre allm. 



37. Poa L. 



a. Fleråriga arter; småax i slutet tillstånd äggrunda, 77, 

 oftast 3-(2 — 5)-blmga (därjämte stundom enblmga, 

 mera vigglika. 

 b. Högväxta (ända till 1 m och däröver) med över 5 

 mm breda stråblad, starkt plattade skott och strå- 

 baser. 

 c. Översta bladskivan 10 — 15 cm 1.; vippa gles, 

 1,5 — 3 dm 1. och nästan lika bred; dess grenar 

 långa, blott mot spetsen axbärande; tomfj. syl- 

 formigt lansettlika, gröna, under lupp kort- 

 borstiga; yblmfj. släta; 77, 2, 1. remota 



cc. Översta bladskivan 5( — 10) cm 1.; vippa tät, 



