92 GRAxMlNE.E. 



daggblå; vippa 3 — 5 cm 1., smalt pyramidal, fåaxig o. gles, gröngrå, 

 blågrå eller vitaktig; axfj. stundom gulbrunt kantade. 2|. 6, 7. Kall, 

 översilad skogsmark, fuktängar, gropkanter m. m. genom hela landet, 

 mindre allmän. — f. proitéxta Lindm., småax rödvioletta; strandängar 

 o. dyk, sällsynt (stundom tillsammans med P. prat. var. subcoerulea). 

 — f. silvéstris n., skogs- och lundform på torr, skuggig, mossig mark, 

 löst rotad; bladskott ofta mer uppräta med flera dm långa blad; 

 tomfj. ofta kortare o. bredare, vitaktigt grön- ell. blågrå; s. o. mell. Sv., 

 mindre ymnig än huvudformen (stund, tills, med P. prat. var. nobilis). 



8. P. nemorålis L. (P. Parnellii Bab. delvis). Lundgröe. Strån 

 i täta grupper, o — 8 dm h., raka, spensliga, rikbladiga, överst svagt 

 lutande; bl. smala, platta, långspetsade, gröna ell. gulakt. gröna; vippa 

 mycket växlande, 6 — 10 cm, mest avlång eller smalt pyramidal, tät- 

 grenig, mångaxig, stundom ytterligt fågrenig o. fåaxig och med en_ 

 blommiga småax; småax gröna ell. gulgröna, 2- till mångblommiga, 

 men oberoende därav än större, än mindre. 2^ 6, 7. Lövskog, 

 torra, skuggiga ställen, i hela landet allmän. Månggestaltig till vippa 

 o. småax. — f. firmula Gaud., strån grova, fasta, hela växten mera 

 gulaktig; klippavsatser o. d. utan skugga. — var. montåna Gaud., 

 nordlig form och fjällväxt; vippa gles, fåaxig; axfjäll, särskilt tomfj., 

 bredare än hos huvudarten, svart violetta; stråblad uppräta; måhända 

 skild art. Norrl., Lpl. ej sällsynt. 



9. P. paliistris L., Eoth (P. serotina Ehrh.; P. triflora Gil.). 

 Sumpgröe. Mycket lik nästföreg.; strån fåtaligare, grövre, ofta 

 uppstig., nedtill greniga; vippa ofta längre; axfj. gröna med gulbrun 

 spets. 2^ 6, 7. Fukt. ställ., stränder, diken, hela landet, men mindre 

 allmän än föreg. 



10. P. bulbosa L. Knölgröe. Strån 1,6 — 4 dm, spensliga, 

 uppräta, tätt tuvade; bl. m. smala, grågröna, tidigt vissnande; skott- 

 bi. trådsmalt hoprullade; vippa avlång, o — 5 cm, blekgrön, tidigt 

 brunaktig, näst. alltid axgroende. 2^ 5, 6. Sand, klippavsatser, Sk. 

 — Stockh., ÖL, GtL, sälls., ställvis ymnig. 



11. P. alpina L. Fjällgröe. Strån 2 — 3 dm, täml. grova, 

 ngt vinkelböjda, ensamma ell. i fåstråiga tuvor; stråbladslid or ngt 

 uppblåsta; bladskivor korta, 2 — 5 mm br., platta, kortspetsade; snärp 

 3 — 4 mm; vippa 3 — G cm, äggform. — brett pyramidal, ofta axgroende; 

 axfj. rödviol. med vit, delvis bronsglänsande hinnkant. 2^ 6, 7. 

 Ängsmark i fjälltrakter, Nrl., Lpl., täml. allm.; hed o. älvar i s. 

 o. mell. Sv., ÖL, GtL, sälls. 



