146 ARACE^. 



92. c. hirta L. Grusstarr. 108, 3. Strån ensamma, 1,5 — 5 

 dm (eller högre); örtfärg ljusgrön; bl. glest långhåriga; 9^xfj. hinn- 

 artat vita, mot spetsen brunakt., med sträv, syllik udd; fruktg. slutl. 

 gråbruna. 6. Ängsbackar, vägkanter, torr snårmark, grus m. m., Sk. 

 — Boh. o. Hls., ÖL, Gtl., täml. allm. — var. hirtiformis (Pers.) 

 Aschers., kal (utom fruktg.), sällsyntare. — var. spinosa Mört., ax- 

 fjällens syludd 5 — 10 mm 1.; sälls. 



Familj Araceae. 



örter med stängel o. breda bl.; blr små, tätsittande i kolv (tätt 

 ax med köttig huvudaxel); 109, 1, 2; fr. bär. 



a. Bl. långa, jämnbreda, raknerviga, med kanten vänd 

 mot stängeln 0^ svärdlika»); kolvens hölster likt bladen, 

 skenbart utgörande stängeltoppen, med kolven på sidan; 



kalk av 6 fjäll, 18, 6, 109, 2 1. Acoriis 



aa. Bl. breda, bågnerviga, hjärt- ell. pillika; hölster strut- 

 formigt; kalk 0. 

 b. Bl. hjärtl.; blr tvåkönade, täckande hela kolven; 



18, 8, 109, 1, 2. Calla 



bb. Bl. pillika; sambyggare; kolvens övre hälft utan 



blr; 40, 1, 3. Aruiii 



1. Åcorus L. 



A. cålamus L. Kalmus. Stängel plattat 3-kantig, med hölstret 

 1 — 1,5 m h.; bl. omkr. 2 cm br. med en ås längs vardera sidan; 

 kolv gulgrön ell. gulbrun; jordstam vågrät, starkt aromatisk (»kalmus- 

 rot»). 2|. 7, 8. Åar, dammar (av gammalt odlad), Sk. — Vrml. o. Dir. 

 mindre allm. 



2. Calla L. 



c. palustris L. Missne. Stäng. omkr. 2 dm h.; bl. 5 — 10 



cm 1.; hölster slutl. platt, vitt, omkr. 5 cm 1.; bär klarröda, kantiga. 

 Giftig. 2f 6. Skogskärr, Sk. — Vb. o. s. LpL, Öl., Gtl., mindre allm. 



3. Arum L. 



A. maculåtum L. Munkhätta. Stäng, som föreg.; bl. 10 — 15 

 cm 1.; hölster gulgrönt, 10 — 15 cm 1.; kolvens övre hälft klubbform., 

 svartröd; bär röda. Giftig. 2f. 5, 6. Lövskogar, parker, v. Sk., 

 täml. sälls. 



