192 SALIX. 



X (S. herbåcea X pol.) X phylicifolia täml. allm., X glauca och 

 X lapponum ej sälls.; X arhuscula, X {arbuscula X lappomim), X 

 lanåta sälls. 



8. S. herbåcea L. Dvärgvide. 130, 2. Mycket lik fö rep:, till 

 storlek och växsätt; bl. svagare glansiga; honungskörtel 2-(säll. o-) 

 delad, eller hel; ststr. gula; märkesf likar korta, hela ell. grunt kluv- 

 na. — T. Ipmk — Dir., mycket allm. å grusig mark i högre fjälltr. 



X X lapponum och X polaris allm., X haståta och X lanåta 

 täml. allm., X arbuscula och X reticulåta sälls. 



4. S. glauca L. Rip-, Gråvide. 130, 4. Nedliggande eller täml. 

 reslig buske, säll. över 3 m hög; grenar gråbruna, kvistar långa, grå- 

 ludna ell. näst. kala; bl. tjocka, omvänt äggrunda med kort skaft och 

 avrundad spets, helbräddade, vid torkning lätt svartnande; ax långskaft., 

 vanl. 3 — 5-bladiga, långa, tjocka, rikblmga; axfj. äggrunda, gulaktiga 

 eller gulbruna, ludna; stknpr vanl, gulröda, mörknande; stift kluvet till 

 basen, märkesf likar tjocka, djupt kluvna. — T. Ipmk Vrml. o. Gstr. allm. 

 i fjälltr. och subalpina trakter. — I Skandinavien som regel bemängd 

 med en eller flera arter, oftast S. nigricans, phylicifolia och myrsinites 

 (bladen hos de hybridogena formerna grönare, mindre håriga, mot 

 basen sågade; skärmfj. mörkare; stiftet mindre djupt kluvet). 



X S. glauca X (nigricans X phylicifolia) allm., glauca X (herbåcea 

 X polaris) ej sälls. 



5. S. arbuscula L. Dvärgträdsvide. 130, 5. Låg buske, 

 vanl. 1 till 3 dm, säll. över 1 m hög, nedliggande eller upprat; blad 

 små, styva, lansettlika till äggrunt lansettlika, grunt finsågade med 

 rak, nästan helbräddad spets, ovan glansigt gröna, under matt grå- 

 gröna; axskaft långa, vanligen 2 — 4-bladiga; axfj. breda, rundade till 

 tvärhuggna, gulgröna, upptill rödbruna eller rostbruna; honungskörtlar 

 långa, smala; ststr. ljusgula, stknpr gula ell. bruna. — T. Ipmk — 

 Hrj., täml. sparsam å kärrängar i högre fjälltrakter. 



X ci-rb. X lappomun allm.; X reticulåta sälls., X herbåcea sälls.; 

 X (herbåcea X lapponwni) och (herbåcea X polaris) mycket sälls. 



G. S. haståta L. Blek vide. 131, 1. NedHggande eller oftast 

 upprat, utbredd, sällan över meterhög buske; stipler stora, breda, 

 sågade, kvarsittande ; bl. slutligen fasta, brett omvänt äggrunda, med 

 hjärtlik bas och starkt tillbakaböjd spets (eller hos låga högfjälls- 

 former nästan lansettlika med smal bas och nästan rak spets), jämnt 

 sågade; ovan matt gröna, nätådriga, ej punkterade, undersidan blekt 

 grågrön, kal ell. hårig; axskaft långa, vanl. 3 — G-bladiga; axfj. run- 



