BETULA, 



201 



Fig. 136. Betula (axfjäll o. frukttT. VOj 1 verrncosa, 2 couciuna, 3 couc. var. 

 pusilla, 4 coriacea, 5 pubescens, 6 tortuosa, 7 nana, 8 humilis. 



1. B. verrucosa (B. alba L. delvis; B. péndula Roth'?). Häng-, 

 Slöjd-, Masurbjörk. 135, 1, 136, 1. Stort träd; kvistar spensL, 

 slaka, oftast hängande; stamuäver vit, slutl. övergående till sprick- 

 full, svart bark; bl. omkr. 5 cm 1.; bladskaft långa, täml. fina; vinter- 

 knopp, smala, spetsiga. Skog på låglandet, Sk. — Lpl. (utom fjäll- 

 trakt.), ÖL, Gtl., allm. — Hybridiserar med alla samartcrna; axfjäl- 

 lens bas hos hybriderna ofta starkt förkortad ell. förlängd. 



2. B. coriacea Gunnarss. nov. spec. (B. alba L., ambigua, car- 

 pätica, glutinusa, odoräta, pubéscens hos flera förf., delvis). Ängs- 

 björk, Luktbjörk. 135, 2, 136, 4. Medelstort träd ell. buskträd; 

 kvist, grova, styva, ej häng.; nävern gråvit ell. brunvit, vanl. alltid 

 slät; grenbark näst. svart; bl, omkr. 4 cm 1., vanl. med tydligt av- 

 satt toppdel, undersidan med stormaskigt, slutl. tydligt upphöjt nerv- 

 nät och tydliga balsampunkter (under lupp); bladskaft täml. långa, 

 grova; vinterknopp, tjocka, trubbiga, klibbiga. Ängar, hagar, våtängar. 

 Sk. — Lpl. (utom fjälltrakt.), Gtl., (Öl.?), täml. allm., mest norrut. — 

 f. paludåsa Gunnarss. nov. f., bl. hälften mindre, mer rundade; busk- 

 träd; käri", mindre allm. — var. tremuloides Gunnarss. nov. var. (B. 

 populifolia Lffist. delvis), 135, o, bl. stora, näst. runda (lika aspens); 

 Nrl., Lpl. sälls. — Hybr. med alla sam arterna. 



X B. coriacea X verrucosa: f. dalecårlica (L. fil.), Ornäsbjörk, 

 137, 1, bl. långspetsade, djupt o. smalt parflikiga, flikar sågade; Sm., 



