224 CHENOPODIACEiE. 



m. kortskaft., blott de nedersta m. säll. fåtand.; undersidan oftast 

 gråmjölig; blomst. gles, yvig. Q. Tillfäll, införd. (Amer.) 



T. C. album L. Vit-, Svinmålla. Oftast 3 — 5 dm h., spens- 

 lig, glest förgrenad; översta bl. oftast smala, hela, helbrädd., mer 

 långskaft, än nr 6, nedre bl. månggestaltiga; ätlig, av mild lukt. ©. 

 All odl. mark, hela landet ymnig. Mycket formrik art; vanligast 

 äro: var. spicåtum Koch, m. e. m. vitmjölig, blom gyttrin gar axlikt 

 hopflytande (den allmnste formen, därför kallad var. linn(Eanum Beck); 

 var. glomerulosum Peterm., Hartm. m. fl., mindre mjölig, blomgyttr. 

 tydligt skilda, ofta m. små o. långskaft.; var. viride (L., som art) 

 Wg, mörkgrön, kal (blott som ung mjölig), blomgyttr. vanl. långskaft., 

 åtskilda. 



8. C. opulifolium Schrad. Olvonmålla. Omkr. 3 — 6 dm h., 

 nedtill långgrenig, småbladig, ljust blågrön; lik bredblad. former av 

 C. album var. glomerulosum, men obehagligt luktande. 7 — 9. 

 Tomter, vägar, barlast, tillfäll, o. sälls. (S. Eur. o. andra varma 

 länder.) 



9. C. serotinum L., Huds. (C. ficifolium Sm.). Fikonblads- 

 målla. Som föreg., men bl. 3 — 4 ggr längre än sin bredd. Som 

 föreg. (S. Eur., n. Afr., As.) 



10. C. polyspérmum L. Fiskmålla. Stjälkar vanl. mer ligg. 

 o. uppstig, än föreg. arter; bl. ljusgröna, ofta starkt röda. O 7 — 9. 

 Tomter, åkrar m. m., Sk. — Mpd, ÖL, Gtl., mindre allm. — Huvud- 

 formen har trubb. bl. o. långa, glesblmga knippen i bladvinklarna; 

 var. acutifolium (Sm., som art) Becker, bl. spetsiga; blomställn. korta, 

 så tätblmga att huvudaxeln döljes; 148, 3. 



11. C. vulvåria L. Stinkmålla. Vanl. 1—3 dm 1., ofta ut- 

 bredd ])å marken ell. uppstig., gråaktig, starkt illalukt. likt sillake 

 (av trimetylamin). 7 — 9. Gator, gårdar, barlast, Sk. — Hls., sälls. 



12. C. glaucum L. Blåmålla. 1 — 3( — 4) dm, ligg. ell. upp- 

 uppstig. ; bl. ovan gröna, under blågrå, avlånga, grunt buktflik. Som 

 nr 11, Sk. — s. Nrl., ÖL, Gtl., mindre allm. 



13. C. rubrum L. Rödmålla. Högväxt (1 m), oftast rik- 

 bladig o. mycket grenig, toppar o. blomställn. vanligen rodnande; 

 ätlig, av mild lukt. 7 — 9. Odl. o. gödslade ställen, gator, gårdar. 

 Sk.— NrL, ÖL, Gtl., mindre allm. 



14. C. bonus Henricus L. Lungrot. Stjälkar flera, 3 — 7 

 dm h., vanl. enkla; bl. tunna, ätliga; l)lomställn. över 2 dm 1. % 6 — 8. 

 Gård., gat. o. d., Sk— Mpd, ÖL, Gtl., i s. o. mell. Sv. täml. allm. 



