358 RÖSACE^. 



tagg. vanl. spensl., ej starkt böjda. Utbredn. ungefär som föreg., 

 kanske mera värmeälskande; grön- o. hårbladsfia m. e. m. sälls. Nästan 

 lika mångform. som föreg. typ. 



17. R. (Afz., gl.) subcriståta Bak. (R. laciniosa At et M.), 207, 

 32, e, angusti-f. ; *elarif6lia Matss., i n. ända till Dalälven; *cris- 

 pulåta At et M. 207, 32, a, c, microphyll-f. med jf risevis föga ut- 

 dragna o. tillspetsade tanduddar, Boh. (Marstr. m. m.), Billingen. — 

 *(glf.) hirti-laciniösa At, kollektivnamn för ett antal ganska skilj- 

 aktiga hårbladsf., inskränkta till enskilda lokaliteter, såsom *vexioni- 

 ensis Schz (Växjö), *koehleriana Matss. (Oskarsh.); går till Rosl. 



18. R. (Afz., virf.) laciniösula At, blott känd som augusti-f., 

 motsvar. clarifolia, i Sv. Västerås o. Rosl., Väddö; — *(vir.) excellens 

 Jebe, i Sv. blott Strängnäs och Rosl., Blidö. 



19. R. (Can., gl.) quasi-subcriståta At, Ög., Oskarshamn, Gtl. 



20. R. (Can., vir.) syringifolia Matss., sydliga Roslagen, Gtl. 

 — *(virf.) ovåtifrons Mtss., Marstrand. 



21. R. (Vill., glf.) molli-spiciilidens At, Borås, ög., Vikbo- 

 landet, Rosl. — • *(gl.) molli-subcriståta At, Borås, med huvudarten. 



22. R. (Tom., glf.) brachiåta Dgl., från övriga Tom. glf. lätt 

 känd på typens bladkaraktär; ög.. Bankekind; Kalm., Göteb. 



23. R. (Tom., virf.) lenifålia Matss., av alla grönbldga den 

 mest spridda; längs kusten Boh. — n. Rosl. 



4. Jébei-typen, 205, 13, 16. Kortbladstyp med även hos latis- 

 simi-form:a smalnande basdel, alltid i ngn mån viggform. nedlöpande 

 på skaftet, oftast med tvär, vinklig övergång till den korta toppdelen, 

 m. e. m. konkavsidig genom bladuddens m. kraftiga utbildning; a-blad 

 karakterist. spadformigt, än jfrlsevis högtoppigt o. grovtandat, 205, 

 16 a, än urnupet med inböjda tandtoppar, 205, 13 a; e-blad även 

 karakterist., 205, 16 e, hos smalbas-f. lansettl.; tänd. smala, uddiga, 

 raka till ngt inböjda (aldrig utböjda som hos nästföreg. typ). Ymnig 

 gm hela Eur:s Rosa-område (i ö. As. representer. av R. muUiflora, 

 grupp Systylse), i Sv. ännu i Ång. en av de allmnste typerna; 

 tävlar med Rufula i mångformighet. 



24. R. (Afz., gl.) Jébei At, 205, 13, 206, 18 d (bredbas-f.), i 

 n. till Dalälven. — *(glf.) glaucigera (Matss.) At, 205, 16 c (an- 

 gusti-f.); följer huvudarten, ställvis ymnig ännu på kalköarna i Rosl., 

 i n. tills, med en mycket utprägl. bredbas-f. * extravagans At med 

 delvis kort rektangulära bl., först upptäckt i Ång. 



25. R. (Afz., virf.) Blyttii Gand., 205, 16, a, é, i Sv. knappt 

 funnen annorst. än å ö.-kusten, fr. Norrköp. till Dalälven flerest. 

 täml. ymnigt; har längst i n. en fullkomlig motsvarighet till näst- 

 föreg. * extravagans och med samma utbredning, näml. * ångerman ula 

 At, dock allmnre o. mer utprägl. lati- och bredbas-f., kortbladig med 

 korta, breda, trubbiga tänder. — *(vir.) Collindéri Matss., i Sv. knappt 

 längre mot s. än till Stockh., ymnigast i Mpd; har en mot *angermånula 

 svarande form, *angermåna At, med samma utbredn. o. ymnighet. 



