ROSA. 3(31 



böjda tänd.; sågning djup, ganska tät, tänd. långt tillspetsade o, lång- 

 ryggade, föga åtliggande; tagg. alltid starkt nedlutande med kraftig 

 basdel, typiskt näst. rak ryggkant, spetsen än rak, än krokböjd. Med 

 särdeles vid utbredning (dock ej i Amer.), i varma klimat förhär- 

 skande Rosa-typ (särdeles dess arter i Systylse-gruppen : (gl.) moschåta 

 o. (vir.) sempervirens), även hos oss särd. starkt representerad ända 

 till n. om Dalälven, även på v.-kusten ymnig; skyr inlandet. 



47. R. (Afz., gl.) saturélla At, inom Sv. i hela typområdet 

 m. e. m. ymnig (utom fr. Skand. halvön av förf. endast sedd fr. 

 Ungarn); *Lindinånii At, extrem augusti. -f. med långa, smala, raka 

 tänd. — *(glf-) mselarénsis At, ytterst allm. i ö. Mälarområdet o. 

 hela RosL, i n. till Hls., men når i s. ej Ög. 



48. R. (Afz., virf.) lepidina Matss., alltid bredbasf. o. långbla- 

 dig, i övrigt starkt variabel; allra, i Rosl. upp till Dalälven, sparsmre 

 mot s., dock ganska ymnig på Gtl. (även på s. Östersjökusten, Dan- 

 zig), flerest. även i de inre landskapen (i motsats mot typens ö\Tiga 

 arter). 



49. R. (Can., vir.) swartziåna Fr., ymnig vid kusterna, särd. 

 Östersjöns. — *(virf.) brachytoma Matss., i ö. kusttrakterna flerest. 

 täml. ymnig upp till Mäl., i allm. bredbasiga lati-f:r, ofta svåra att 

 igenkänna som tillhörande denna typ. 



50. R. (Can., gl.) frondåsa Steven, undantränger allt mer R. 

 swartziåna ju längre söderut, i Eur:s centrala delar fullständigt. 



51. R. (Vill., glf.) molli-mselarénsis At, med ma^arensis, gan- 

 ska lik denna, ytterst sällsynt, funnen på 2 lokaler i Stockholms- 

 trakten samt vid Dalälven. 



52. R. (Tom., glf.) quasi-frondosa At (R. Tullbérgii Matss. 

 till största delen), typisk östersjö-Tomentosa-gl., lätt igenkännlig på 

 typens bladform och tänd.; h. o. d. fr. Sthlm till Sk. 



53. R. (Tom., virf.) quasi-swartziåna At, Bl., Nättraby (en buske). 



9. Cinericia- typen, 204, l. Bladform, utom det karaktäristiska, 

 m. e. m. toppiga a-bladet, lik Saturella-typens med typiskt rektangu- 

 lärt mittparti, men mycket bredare bas, ofta tvär; stark uddbild- 

 ning, grövre sågning än hos någon annan Rosa-typ; tandudd vanl. 

 lång, ofta något inböjd, bitand grov, ofta bakåtspärrad; taggar ho- 

 pade, vanl. långa, föga nedåtböjda; näst. alltid macrophyll-f. En av 

 Europas ymnigast förekommande typer; trivs bäst i varmt, hos oss i 

 kust-klimat. 



54. R. (Afz., gl.) cinericia Matss., 204, 1, på vår ö.-kust mer 

 sälls., dock ända upp till Dalälven; även på Billingen. Smalbas-f:a 

 ofta svåra att igenkänna; en sådan är *synodica Matss., ög., Vikbo- 

 landet. — *(glf.) tiirti-cinericia At, hos oss sälls., dock funnen ända 

 upp till Dalälven och på Billingen. 



55. R. (x\fz., virf.) Loenquistiorum At, går även till Dalälven, 

 sällsyntare åt s. och v. — *(vir.) winslowiåna At, Rosl. o. Gtl. 

 med huvudarten; Göteb., många lokaler. 



