368 ROSACE^. 



funnen upp till RosL, en bland de vanligare Caninae även i utlandet. 



— *(glf.) obseiira Pug., GtL, Sk., sälls. 



110. R. (Vill., glf.) molli-ålbida At (R. fallax A. Bl. delvis), 

 synes i Sv. endast vara funnen på GtL o. i n. Rosl. till Gävle; en 

 del tänder vanl. enkla. 



111. R. (Tom., glf.) intromissa Crép. (R. Tullbérgii Leffl.), 

 hos oss funnen flerestädes i ö. o. v. Sk. 



18. Cuneätula-typen, 207, 33. Utpräglad bredbladstyp med 

 starkt utvecklad udd (märkbar ända ned på b-bladet); även hos smal- 

 bas-f. bredrundad basdel, ehuru själva basen alltid visar tendens till 

 nedlöpande (härav namnet cuneatula), sidorna särdeles jämnt rundade 

 (endast då toppdelen är kort, som hos b på 33, är den tvärare av- 

 gränsad från basdelen); tänd. särd. grova, de flesta med starkt inböjd 

 topp med en i allm. m. kort udd, e-bladet med mer öppen ell. t. o. m. 

 uddig sågning; bitand svag; tagg. näst. alltid starkt nedlutande, 

 särd. hos Caninse mycket grovbyggda (ofta den bästa skillnaden från 

 lati-f:a av föreg. typ). En av Europas och v. Asiens härskande typer, 

 rikligt representerad överallt inom de heterosepala rosornas område, 

 kanske mest i ö., varifrån de gruppen tillhörande törnrosorna synas 

 vara komna, den från urgamla tider odlade R. (Gallien) francofurtåna 

 Miinchh. o. dess hybrid (trol. med 57 besseriana) alba L. 



112. R. (Afz., gl.) cuneåtula At, 207, 33, över hela området, 

 allmännast i ö., där den når upp till Gstr. ; den mest utpräglade 

 bredbas-f:n *platysehista Matss. tycks egendomlig för Götebg:s-tr. 



— *(glf.) indutula At, beledsag. huvudarten o. typens Caninfe, i 

 kalktr. ännu vanligare än huvudarten. 



113. R. (Afz., vir.) dinöta Matss., en av de få Afz.-vir. i de 

 södra länderna, i Sv. allmännast norrut (ända till Ång.); *pariåta 

 Matss., extrem smalbas-f., korttoppig, Oskarshamn. — *(virf.) hirti- 

 dinota At, kollektiv underart, innefatt. en mängd mer lokala, ännu 

 ej utredda, ex. smalbasfm *plumbea Matss., korttoppig tersi-f. (hår- 

 bladsf. av *pariata), Oskarshamn; av bredbasf:r den täml. spridda 

 korttoppiga, bredtand. hirti-f:n *roslågica At, samt den mer lång- 

 toppiga, fin- o. uddtandade *l8etula At med dess extremf. *pectinå- 

 tula At (båda först beskrivna från Bergianska trädg.). 



114. R. (Can., vir.) lutetiåna Lehm. (R. ållodon Matss.), i ut 

 landet sällsyntare, i Sv. allm. o. den nordligast gående av Canina? 

 (till Hedemora). — *(virf.) dumetorum Thuill. (ej andra förf.), i 

 Sv. t. ex. GtL m. sälls. jämte huvudarten. 



115. R. (Can., gl.) Desvauxii Rip. (R. glaucéscens Desv.), en 

 av de allmnste Caninse, tävlande med glaucårdala o. glauci-accurrens, 

 även hos oss kanske den ymnigast förekommande men ej gående så 

 långt i n. som 114 lutetiåna (till RosL). — *(glf.) glaucidumetorum 

 At, i utlandet näst. lika allm. som huvudarten, hos oss endast i de 

 sydligaste landskapen o. sälls. 



