ROSA. o71 



130. R. (Tom., glf.) billotiåna Crép. (R. subcriståta Schz), Sk. 

 j^mnig, n. Hall., Nr. (Hallsberg), stund, ytterst svårskild fr. föreg. 



21. Insérta-typen, 203, 2. Mycket fristående o. cgendoml. typ, 

 lika utpräglad bredbladstyp som Cinericia-typen, ofta med tvär bas, 

 samt ävenså med bladens mittparti täml. rätlinjigt begränsat, ngt 

 rektangulärt, toppdelen jämnt o. skarpt tillspetsad men utan udd; 

 sågning särd. jämn o. skarp, öppen, tänd. stora med läng, grovtand. 

 rygg (bitand föga utvecklad) o. rak, jämnt tillspetsad topp; smalbas- 

 f:r sälls. I alla sina arter utmärkt gm hög blomfärg o. körtelrike- 

 dom, därför med hela typens huvudmassa i grupp Rubiginosse — 

 Agrestes, i södern dessutom endast representer. bland Gallic^e (B. 

 czachiåna Bess.), hos oss även bland Afzelianse, Villosa? o. Tomentosae; 

 en hithörande Canina har förf. sett fr. N. (en enda buske, funnen 

 på en lokal, rik på R. rubiginosa). 



131. R. (Afz., gl.) insérta Matss., 204, 2, vitt spridd på Skan- 

 dinav, halvön, i Sv. till Mäl., ymnigast i v. Sk.; synes saknas i ut- 

 landet. — *(glf.) insertiförmis At, med huvudarten, m. sälls., men 

 vitt spridd. 



132. R. (Afz., vir.) Dåhlii At, vitt spridd i N., fast sälls., i Sv. 

 funnen i Boh. (hittills en enda lokal känd). 



133. R. (Rubig., virf.) rubiginosa L., starkt microphyll och 

 därför ej så tydligt visande typkaraktärerna, dock gm de långa tand- 

 ryggarna med ngt utstående tanduddar (samt den näst. alltid breda 

 basdelen o. långt tillspetsade toppdelen utan udd) alltid skiljbar från 

 gruppens övriga arter; de nordligaste fyndorterna (Yändel vid Fyris, 

 Sigtuna o. Stockh.) äro samtliga urgamla kulturorter; möjligt, att den 

 av gammalt odlade arten är förvildad där (liksom vid Visby?). — 

 * supra-rubiginosa At, med körtlar även på bl:s översida; Sigtuna 

 med huvudarten flerest., även till habitus olik denna. 



134. R. (Rubig., gl. o. glf.) glauci-rubiginösa At, Sigtuna, 

 Borås, trol. flerest., i utlandet föga mindre vanlig än föreg. — 

 * supra-glauci-rubiginosa At, Sigtuna. 



135. ' R. (Vill., glf.) argiita Matss., med R. inserta o. (vid Sig- 

 tuna) R. rubiginosa, kring Bråviken ymnig; Sk., Torekov. — *(gl.) 

 molli-insérta At, med huvudarten, Vikbolandet. 



136. R. (Tom., virf.) Stroemféltii At, påfallande lik 132 Dahlii, 

 beledsagande 131 inserta, där denna frkmr ymnigt; Sk. flerest.; Hall., 

 Särö; Ög.; Sdml., Mölnbo. 



22. PineliénsiS-typen, 204, 8. Till bladform o. sågn. påfallande 

 lik föreg., utprägl. smalbas-f. med tätt utstående tänd. o. ovanl. svaga, 

 m. e. m. raka tagg.; den skarpa sågningen med svag bitand, det rak- 

 sidiga mittpartiet skilja i allm. lätt de dithörande från övriga smal- 

 bladstyper; ngn gng vidgas toppdelen och mittpartiets konturlinjer 

 bli uppåt divergerande. Hög blomfärg o. körtelrikedom utmärka även 

 denna typ, som i Eur. o. As. har vid utbredn., påfall. stark i alpina 

 trakter (Himalaya, Alp:a, där B. pendulina går högst av alla Ros£e; i 



