372 ROSACE^. 



N. går 142 (Trenieri uäst. lika högt som R. cinuamomea). Repre- 

 senterad i näst. alla grupper, bland Oallicae gm den småblmga B. 

 pomponia DC. (Frankr:s bergstr.). 



137. R. (Afz., gl.) pineliénsis At, 204, 8, allm. spridd i v. o. 

 s., åt n. sällsyntare upp till Mäl. — *(glf.) campicola H. Br., med 

 huvudarten, åt s. täml. allm. 



138. R. (Afz., virf.) jactans Matss., i Sv. endast funnen på två 

 lokaler på v. -kusten. — *(vir.) desideråta At; Sk., Pinelierna. 



139. R. (Can., vir.) rigentélla Matss., en av våra allmännare 

 Caninae ända upp till mell. Eosl. — *(virf..) quasi-jaetans At, 

 längre åt s. ej sälls., med huvudarten o. följ. art. 



140. R. (Can., gl.) glaucina Rip.; åt s. allmnre än föreg. art, 

 i norr åtm. till Stockh. — *(glf.) affinis Rau endast funnen på Gtl. 



141. R. (Agr., vir.) bohémica H. Br., infra-f. till 139 rigentélla 

 hos oss endast funnen vid Ronneby (trol. ensam buske), utomlands 

 en av de allmnre Agrestes. 



142. R. (Vill., glf.) Greniéri Dgl., en av de allmnste o. jfrlsevis 

 lättast igenkännliga Villosa? (på bl:n o. den täta, jämna sågningen). 

 — *(gl.) moUi-pineliénsis At, en av de mindre sälls:a kalbladiga 

 Villosae. 



143. R. (Vill., vir., den enda kända av detta slag) moUi- 

 desideråta At; Sk., Pinelierna, med 138 jactans * desideråta. 



144. R. (Tom., glf.) scabriiiscula Winch. (R. Friesii Sehz) 

 funnen vid Halmstad (1 buske), Borås, RosL, Visb^^ 



145. R. (Tom. virf.) gålbana Matss., täm- allm. i Sk.; spridd 

 i södra o. västra landskapen. — *(vir.) glabréscens Gabrielss., Göteb. 



23. ContråCta-typen, 205, 14 ; 206, 19. Ävenledes en smal- 

 bladstyp med skarp, uddig sågning, skild fr. de närmast föreg. ge- 

 nom tydligt utbildad udd (men ej lång, se fig.) samt rundade sidor 

 (dock ofta med m. e. m. skarpvinklig begränsning mellan topp- o. 

 basdel, 206, 19); sågning täml. djup, tänder med lång rygg, på över- 

 bladen rak, på de nedre m. e. m. konvex (jfr c på fig.), udd långt o. 

 vasst utdragen, tandtoppen på e-bladet ofta ngt utböjd, a-bladet rund- 

 toppat), topptänder i regel smala ; svårigenkännliga bli isj^nnerhet, för 

 sin betydl. bladbredd, bredbasiga hirti-f. (206, 19), vilkas bästa igen- 

 känningstecken är den starkt utvecklade bitanden, bred, vassuddig, i 

 regel m. e. m. bakspärrad o. rundryggad. Också denna typ utmärker 

 sig för körtelrikedom, därför starkt representerad bland Rubiginosse — 

 Agrestes, även med supra-f:r; bland Gallicse representeras den av B. 

 reménsis Desf., en av de av gammalt odlade småblommiga törnrosorna. 

 Utbredd över hela det europeiskt-västasiatiska Rosa-området. 



146. R. (Afz., gl.) contråcta Matss., 205, 14, i östra Mälar- 

 trakten o. Rosl. m. allmän, i Boh. sparsam; Mpd har på en lokal 

 en föga utpräglad bredbasf., *bathyphylla Matss., som även annor- 

 städes uppträder bland huvudf. ; mer utmärkt synes vara den starkt 

 utpräglade bredbasf. *cristatélla At, som genom breda blad, över- 



