378 ROSA. 



193. R. (Afz., gl.) flavidifolia Vukot. (R. labrosula Matss.), 

 208, 37; i norr till Dalälven, i vissa traktor (ex. Uppsala) mycket 

 allm. — *(glf-) bellavållis Piig., med föreg., kanske av alla Afz. glf. 

 den allmännaste, hos oss som i utlandet. 



194. R. (Afz., virf.) pseudo-Matssonii At (av förf. förr sam- 

 manblandad med 120 Matssonii), ej sälls. från Mäl. till Dalälven; 

 Gtl., Visby (i N. ersatt av den motsvarande kalbladiga "^ labrosulina 

 At; ingendera funnen utom halvön). 



195. R. (Afz., virf.) uncinélla Bess., i s. Sverige, som på Gtl., 

 ganska allmän från Ög., ej av förf. sedd från västkusten n. om Sk. 

 — *(vir.) stimulåt idens Matss., tycks ersätta huvudarten längre åt 

 norr på båda kusterna, även på Mälaröarna. 



196. R. (Can., gl.) rubelliflora Rip., täml. ymnig upp till Mal., 

 i v. som det tycks ej mindre vanlig. 



197. R. (Vill., glf.) vermlåndica At, täml. sällsynt, endast i 

 n. delen av typens område, Boh. o. Vrml. — Uppl., Gtl.; i ögonen 

 fallande genom småbladighet, finsågning o. livligt grön färg. — *(gl) 

 molli-montåna, endast sedd fr. Ög., Vikbolandet. 



198. R. (Tom., glf.) terebinthinåcea Bess. (R. gérminans 

 Matss.), i Sv. av förf. sedd säker endast från Oskarshamn o. Väster- 

 vik; bland Östersjö-Tomentosse utmärkt gm småbladighet o. fin sågning. 



30. LseteCOlÖranS-typen, 206, 28. Långbladstyp med utdragen 

 bladtopp utan udd; även som bredbasf. med ej synnerl. brett rundad 

 bas (se d); som smalbasf. (se c) näst. kilformigt smalnande, a-bladet 

 (se fig.) alltid brett, rundat; sågning djup, tänd. med långt utdragen 

 topp (hos våra svenska f:r m. e. m. trubbad), vanl. ngt inlutande, 

 bitand (i motsats till både föreg. o. följ.) kraftig, ofta bakspärrad; 

 tagg. näst. raka, spensliga, kortspetsade. Typen endast känd från 

 Skandinaviens västkust, några spridda punkter i ö. Sverige, i Skott- 

 land o. Norditalien; dess nuvarande förekomst tyckes endast vara 

 relikter av en äldre, närmast att tänka sådan som följandes eller 

 Orbicans-typens. 



199. R. (Afz., gl.) Igetecolorans At, 206, 28, som bredbasf. 

 funnen i Ög. (Vikboland.), Sdml. (Vårdinge), på Svartsjölandet i Mäl. 

 o. i Sthlmstrakten (en lokal), Rosl. (Värmdö); smalbasf:n *badiélla 

 At et Lindstr. (R. Isevigata Winsl.), Sk., Boh. (i N. gå båda fma 

 till Lofoten). — *(glf.) hirtior Lindstr., Boh. med huvudarten. 



200. R. (Afz., vir.) scotica At o. Tr. tror förf. sig ha sett från 

 Ög., Vikbolandet (i N. funnen vid Stavanger). 



201. R. (Can., vir.) pseudo-cladoleia Matss., västkusten, som 

 det tyckes ymnigare än nr 199 Isetecolorans (finnes även i Nord- 

 italien). — *(virf.) scoticélla At, av förf. sedd endast från Göte- 

 borgstrakten. 



31. Linds troemii-typen, 206, 27. Långbladstyp med synner- 

 ligen långt utdragen topp (märk basen t. o. m. på a-bladet, se fig.) 



