530 



COMPOSIT.E. 



br., långt o. tätt vitluden; holkfjäll ej tätt 



förenade, en del iitböjda; 316, 3, 3. eriocéphalus 



1. E. uniflorus L. Fjällbinka. Stj. nedtill kal, upptill gles- 

 hårig, oftast upprat, 5 — 15 cm h., i fruktstadium förlängd; rosett- 

 och nedre stjälkbl. kala, spadlika, täml. smalskaftade, de nedersta 

 ofta urnupna; övre stjälkbl. avlånga — lansettl.; korg ensam; holkfjäll 

 svartröda, mot spetsen täml. kala; kantblrnas tunga först vit, sedan 

 violett; fruktpensel rödgul av styva, finknottriga, spröda hår. '2^ 7,8. 

 Fjälltr., öppen mark, Hrj. — Lpl., t. allm. 



2. E. unalaschkénsis (DC.) Vierh. Svartbinka. Oftast 7 — 

 10 cm h., till gestalt lik nästföreg:s lågväxta och spensliga former; 

 bl. något smalare; holkfjäll tilltryckta, regelmäss. ordnade med tät, 

 ogenomskinlig pälsbeklädnad; kantblrnas tunga först vit, sedan blå- 

 violett. 2f 7, 8. Torne Ipmk mångenstädes. 



3. E. eriocéphalus Fl. Dan. Vitbinka. 10 — 20 cm h., grövre 

 än de föreg., nedtill ofta tätluden; övre stjälkbl. lansettl., 1,5 — 3 cm 

 långa, långspets.; stjälkar ofta flera tills.; holkens utseende mera 

 oordnat; holkfjäll ludna till spetsen; tungor först vita, sedan blek- 

 violetta. 2^ 7, 8. Högfjäll, Hrj. — Torne Ipmk, sälls. 



Fig. 316. 1 Erigeron uuiflorus, 2 E. unalaschkénsis. 3 E. eriocephalns, 4 Trimorpha 



acris, 5 T. elongata (4 och 5 korgar överblommade), 6 Erig. uniflorus, 7 Trim. 



borealis (s skottblad, de övriga rosettblad). 



7. Filågo L. 



a. Korgar några få tillsammans, ej omgivna av svepe; 

 holkfjäll ej tornudd., efter blomn. utspärrade, 

 b. Holkfjäll vitulliga ända till spetsen, 307, 1, . . 

 bb. Holkfj. gråludd. med kal, gulaktig spets, 317, 1, 

 aa. Korgar många i runt huvud, omslutet av lansettl. 

 svepeblad; holkfjäll med fin tornudd, efter blomn. 

 upprat a. 



1. moiitåna 



2. minima 



