TARAXACUM. 573 



långsamt spetsade, nående till de inres mitt, brett hinnkant, med föga synlig knöl 

 nedom spetsen; korg platt, liten 2 — 2,5 cm vid ell. mindre, blekgul: stift mörkt 

 grÖDSvart, täml. långt utskjut., ståndarmjöl 0. 5 — 6. Torra backar, sandfält 

 o. d.. Bl.— Sdml., Boh., ÖL, Gtl. 



4. T. pröximum Dahlst. Låg (grövre än föreg.), 1 — o dm h.: bl. bredast 

 omkr. mitten, m. e. m. gulgröna, tätt flik.; flik. deltoida, bredare till smalare 

 o. då med utdragna spetsar på övre kanten, m. e. m. långt tand., m. säll. hela 

 med grundare till djupare inskärningar, ej nående till mittnerven; bl;skaft nå- 

 got kantade, ljust o. livl. röda; holk kort, täml. mörk; yhkfj. smala, lans. till 

 jämnbr. lans. med utdragen spets, nående över innerfjällens mitt, svagt hinn- 

 kantade, utan ell. med obetydlig knöl nedom spetsen, tidigt ut- o. nedböjda; 

 korg omkring 3—3,5 cm vid, blekgul; stiftet o. märkenas utsida m. e. m. 

 grönsvart; ståndarmjöl 0. 5 — 6. Varma gräsbackar o. d., Sk. — Dis., Uppl., 

 ÖL, G-tl. 



5. T. commutätum Dahlst. (T. decipiens Dahlst.). Omkr. 1 — 2.5 dm h.; 

 bl. ljust o. ngt gulaktigt gröna, tätt till glest flik.; flik, hos unga ex. tätsitt. 

 korta, m. e. m. klolika, föga ell. ej tand., hos äldre ex. så glesa, att mittnerven» 

 mell. flik. näst. är fri, deltoida, med å övre kanten pucklig bas o. avsatt, m. e. m. 

 utdragen, smal, ofta uppåtböjd spets, m. e. m. tandade; nedre flik. hos de flesta 

 bladen linjesmala, glesa; bl-.skaft kantade, m. e. m. lysande röda; holk kort, 

 mörk; yhkfj. breda, m. e. m. äggr., tilltryckta elL snart m. e. m. utstående, 

 nående m. e. m. över mitten av de inre, de flesta med m. e. m. tydlig knöl 

 nedom spetsen, hinnkant.; korg 3 — 3,5 cm vid, täml. tät, välvd, mörkare gul 

 än hos föreg.; stift rent gult; ståndarmjöl 0. 5 — 6. Torra backar o. d., Ög., 

 Uppl., Gtl. 



6. T. glaucinum Dahlst. Omkr. 2 ända till 3 dm h.; bl. långa, ljust 

 vit- ell. blågröna, tätt flik. till flnflikade; flik. höga, deltoida, korta till smala, 

 å överkanten finflik. ell. smaltand. med smal, utdragen spets; bLskaft kantade, 

 bleka ell. i kanterna röda; holk m. e. m. mörkgrön, tjock: yhkfj. breda, äggr. 

 lans. till lans., brett hinnkant, med täml. tydl. knöl nedom spetsen, snart ut- 

 stående till utböjda: korg 3 — 4 cm vid, ljusgul, täml. tät; stift ngt grågrönt; 

 ståndarmjöl 0; frukt ljust brunröd, föga taggig. 5 — 6. Sk. — Uppl., Dis. 



7. T. fulvum Raunk. Omkr. 1—2 ända till 4 dm h., ofta grov; bl. m. 

 e. m. ljusgröna, mång- och m. e. m. tätflikade; flik. deltoida, nedåtriktade, 

 korta till långspets., med puckel å övre kantens bas, oftast rikt o. långt tan- 

 dade; bL.skaft bleka med röda kanter ell. h. o. h. ljusröda; holk i allm. ljus- 

 grön, kort; yhkfj. m. e. m. lans., tidigt utstående till utböjda, svagare hinn- 

 kant, o. med mindre utpräglad knöl nedom spetsen ; korg 3 — 4 cm vid, blek- 

 gul; stift gult till grågrönt; ståndarmjöl 0; frukt rödgul, starkt taggig. 5 — 6. 

 Sk.— JtL, Vb. 



8. T. langeänum Dahlst. Låg, 1 — 1,5 dm h.; bl. långa, utbredda, mörk- 

 gröna ngt brunanlupna, vanl. glest flik.; flik. korta, klolika, hela — korttand., 

 ell. längre med uppåtböjd spets, tätare o. längre tand. o. med inskärningarna 

 mellan dem ofta nående ända till mittnerven; bLskaft smala, m. e. m. lysande 

 röda; holk lång o. ofta bred (lik den hos Paliistria), mörkare ell. ljusare grön ; 

 yhkfj. breda, m. e. m. äggr., tillspets., mot spetsen oftast vackert röda, m. e. m. 



