HIERACIUM. 593 



hår på örtstånd o. holkar. — Var. ofta med rörformiga kronor. Företrädesvis 

 i fjällens björkregion, ängsmark o. sätervallar, Jtl., Hrj., Ang. — Hls. 



7. H. praténse Tausch (H. dlmorphnm Norrl., H. ostrogöthicum N. etP.). 

 Stj. styvhårig o. stjärnhårig, upptill körtelhårig; bl. mörkt gulgröna, m. e. m. 

 lans., överallt styvhåriga; korgställning kvastlik, smsatt, mångblorastrig; holk 

 klädd av långa, styva hår, glandier, körtlar o. stjärnludd; holkfjäll spetsiga, 

 m, e. m. hinnkant.; blr mörkgula, kronor rörformiga: kantblr utan färgad 

 strimma ell. i spetsen rödfärgade; utlöpare kraftiga ovanjordiska. 6 — 7. Skogs- 

 ängar, huvudf. s.-v. Sk., Sm., Ög., Gtl. — Hit sluter sig: H. colliniförme 

 N. et P., med blekgröna bl., ljusare hårighet o. ljusare holkar med bredare 

 hinnkantade fjäll; förvild. kring Uppsala o. Lund från Botan. trädg., Norr- 

 köping, Växjö. 



8. H. jemtlåndicum Norrl. Stj. m. e. m., i synn. nedtill tätt långhårig, 

 körtelhårig o. upptill stjärnhårig; bl. rent gröna, fasta, m. e. m. brett lans., ofta 

 glest fintand., i synn. undertill o. på mittnerven täthåriga: korgställn. kvast- 

 lik, m. e. m. smsatt: holkar mörka, tätt mörkhåriga, körtelhår, o. glest stjärn- 

 hår.; holkfj. smala, smaltrubb., med rödfärgad spets. 7 — 8. Fjälltrakter, björk- 

 0. barrskogsregion., huvudf., Jtl., Ume o. Asele Ipmk. — Hit sluter sig H. 

 psoudoflämmeum. Dahlst. ; lik föreg., men rikligare hårig o. med kortare blr 

 o. undertill enfärg. ell. rödtoppade kantblr; Hrj. 



9. H. aurantiacum L. Stj. långhårig, glest stjärnhårig o. upptill även 

 körtelhårig; bl. tunna, gröna, avlångt spadlika, trubb. ell. ngt spetsiga, i allm. 

 helbrädd., överallt rikt håriga; korgställn. m. e. m. smsatt, ofta mångblomstrig : 

 holkar m. e. m. rikhåriga, körtelhår, o. glest stjärnhår.; holkfj. täml. breda, 

 trubbade. 6 — 7. — Huvudf, förvildad i nästan alla landskap till Vrml. o. Hls., 

 parkanläggningar o. ängsmark. 



Subsp. excélsius Norrl. (H. bicolor Hartm. FL), svagare hårig; kantblr 

 purpurfärgade, diskblr orangegula, i spetsen m. e. m. purpurfärgade ; holkfj. 

 mera smaltrubbade. Skogsäng., mossar, Sm., s. Ög. 



10. H. transböttnicum Norrl. Stj. hög, nedtill tätt korthårig, uppåt 

 körtelhårig, f. ö. stjärnhårig: bl. lökgröna, de inre smala, långspets., ofta glest 

 fintand., tätt korthåriga; korgställn. vanl. flocklik, föga smsatt; grenar körtel- 

 0. korthåriga av mörka hår, glest stjämhåriga; holk. mörka, små, körtelhåriga, 

 glest korthår. av mörka hår o. svagt stjärnhåriga; holkfj. breda, spetsiga, upp- 

 till ngt hinnkant.; blr gula, kantblr enfärgade. 7—8. Fjällens björk- o. barr- 

 skogsregion på ängsbackar, sätervallar m. m., Jtl. o. Vb, — Hrj. o. Hls. 



11. H. florentinum N. et P. Stj. späd, till största delen utan stjärnhår, 

 glest borsthårig, upptill körtelhårig; bl. i kanten o. på mittnervens undersida 

 glest borsthåriga; korgställn. gles, kvastlik; holkar vanl. m. små, körtelhår., 

 ofta även glest borsthår., m. glest stjärnhår.; holkfj. smala, m. e. m. svartgröna, 

 oftast ljust hinnkant. — Huvudf. saknas hos oss; närst. former sparsamt an- 

 träffade i ö. Sv. — Hithör. former äro: Westooi Almqu., lågväxt, 1 — 2-bladig, 

 yttre rosettbl. spadlika, inre smalt tunglikt lans., spets., ofta violettanlupna 

 med röd mittnerv; holkar korta, breda, mörka i upplöst kvast, körtelhår.; kron- 

 bräm inrullade; förökning gm skaftade rosetter. 6 — 7. Kalkhedar, Gtl. — 

 gotländiciim Fr., spädare än föreg.; bl. rikare borsthår., inre rosettbl. mer 



38—164295. Lindman, Flora. 



