HIERACIUM. 595 



borsthårig stj., oftare borstliåriga korggrenar o. holkar samt spetsigare, smalare 

 hinnkantade holkfj. 6 — 7. GtL, allmnre än föreg. 



16. H. macranthélum N. et P. (H. cymosum L. var. paradoxum Lbg). 

 Stj. oftast grov, rikt, mjukt ell. styvt borsthår. o. stjärnhår.; korgställn. m. e. m. 

 långgrenig (flock- ell. kvastlik): flockgrenar ofta stödda av stora, bladlika 

 skärmblad (liksom hos en del former av följande art): holk stjärnhår, med 

 körtlar o. länga hår: bl. lans., spets. Huvudf. i Norge, men närstående former 

 i ö. Sv., Sm.— Uppl., Gtl., torra ängsbackar. — Ngt avvikande är: crassiuscu- 

 him Almqu., holk näst. endast körtelhårig ell. med få borsthår på ett o. annat 

 holkfj.; ö. Sv., Ög.— Uppl., Gtl. 



17. H. cymösum L. (coU.). Stj. högväxt, åtm. nedtill tätt långhår. av 

 styvare ell. mjukare hår: yttre rosettbl. breda, trabb., inre m. e. m. lans., stora, 

 spetsade, stjärnhår.; korgar i ofta långgren, flock (säll. i kvast), rikt långhår., 

 mera säll. blott körtelhår. 6—8. Till denna kollektivart kunna hänföras följ 

 former: setigeriforyne Dahlst., holkar små, rikt stjärnhår, med spridda körtel- 

 hår, i rikblomstrig, srasatt kvast; korggrenar rikt stjärnhår, o. svartfotat borst- 

 håriga, utan körtelhår: bl. smala. Sm.— Uppl. — mollisétum N. et P., holkar 

 ljusa, med brett hinnkant, fjäll, klädda av täta, långa, ljusa borsthår samt få, 

 näst. omärkl. körtelhår men glesare stjärnhår, än föreg.; korgar i rikblomstrig flock 

 med rikt stjärnhår, o. långhår., föga, n. omärkbart hörtelhår. grenar; bl. breda. 

 Ög.— Uppl. — stiptötrichum Almqu., stj. lägre än hos föreg., fåbladig: holkar 

 små, täml. tätt långhår., körtelhår., glest stjärnludna: fjäll blekkantade: korg- 

 ställning regelb. flocklik, ofta med m. långa, långhår., körtelhår, o. stjärnludna 

 grenar, ej sällan stödd av bladlika skärmbl. : Sm. — Uppl., Vg., Dis., 01. — 

 holmiénse N. et P., holkar små, mörka, i synn. vid basen täthår., f. ö. körtel- 

 hår, o. glest stjärnhår.; korgställn. smsatt, ofta långgrenad, flocklik ell. ngt 

 kvastlik med körtelhår., stjärnhår, o. glest borsthår. grenar; bl. oftast breda; 

 BL— Uppl. — leptadéniuM Dahlst., nära föreg., med rikt stjärnludna holkar, 

 på dessa o. korggren:a rikt borsthårig av svartfotade hår o. rikt klädd av små, 

 täta körtelhår; korgställn. m. hopdragen; bl. smala. Sm.— Uppl. — Upldndice 

 N. et P., holkar täml. stora, mörka, med ngt blekkant. fjäll, klädda av mörka 

 borsthår, körtlar o. glesa stjärnhår; korgställn. vanl. hopdragen, flocklik ell. 

 ngt kvastlik, dess grenar stjärnhår., grovt körtelhår, o. glest håriga av mörka 

 borsthår. Ög., Vsm., Vrml.— Jtl., Ång., Gtl. — heterötrichum Dahlst., holkar 

 små i rikblomstrig, ofta långgrenad flock; holkfj. o. korgskaft klädda av täta, 

 mörka körtelhår utan inbland, hår; de förra glest, de senare tätt stjärnhår.; 

 stjälk nedtill tätt o. långt borsthårig. Bl. ~ Uppl. 



18. H. pubéscens (Lblm). Stjälk vanl. högväxt, åtm. nedtill m. e. m. 

 tätt korthår. av styvare ell. mjukare hår; yttre rosettbl. trubb., inre spetsade, 

 på båda sidor m. e. m. stjärnhåriga; korgar små, ljusa, i rikblomstrig flock, 

 körtelhår., stjärnhår, o. glest till spritt korthår. 6—8. Ög.— Hls., Vrml., Dir. 

 — Hit höra såsom mera anmärkningsvärda: polymnoon N. et P., med kortare 

 och tätare mjukhåriga, rikligare stjärnludna bl., ännu mera kort- o. mjukhår. 

 stjälk; holkar små, ljusa, stjärnhår, o. tätt glandelhår. med spridda, m. korta 

 hår; korgställn. ofta med stora, bladlika skärmbl. vid basen, ej säll. m. lång- 

 grenad, ofta upptagande Vs — V2 av stjälkens längd, dess grenar rikt stjärn- 



