596 COMPOSTT^. 



Indna o. glest körtelhår, med spridda, korta hår. Ög. — Mpd: Yrml., Dir. — 

 contrdctum Norrl., skild gm tätare, mörkare o, grövre hår på holkar o. skaft, 

 större o. mörkare holkar o. bredare, ngt styvhårigare bl. samt mer styvhårig 

 stjälk; korgställn. hopträngd; hela växten grövre. Uppl. — Hrj., Jtl., Ång. — 

 nigrans Almqu., på holkar o. skaft tätare hårig än föreg. av grövre, näst. till 

 hela sin längd mörka, korta hår. Sdml., Uppl. — euryanthélum Dahlst, 

 holk. i flocklik, rikblomstrig kvast, tätare grått stjärnhår, än ngn av de föreg., 

 med små, täml. rikliga körtelhår o. glesa. m. korta, svartfotade här; korgskaft 

 vita av stjärnhår, med glesa körtlar o. spridda, korta här. Sm.— Sdml., Nr. — 

 eusciddiiim N. et P., lik föreg., men med mindre rikt stjärnhåriga holkar o. 

 längre o. grövre, svartfotade hår på holkar o. skaft. Sm.— Ög.; Dis., Vrml. — 

 isothyrsum N. et P,, korgar vanl. m. små, stjärnhår, (men mörka), ntan hår 

 men med små, rikliga körtelhår: korgställn. flocklik, oftast smsatt, med ofta långa 

 stjärnhår, o. glest körtelhår, grenar, stånd, upptagande Vs — "^/s av stjälkens 

 längd; bl. rikt stjärnhår, jämte stjälken mycket kort mjukhår.: liknar till 

 holkar o. korgställn. heterötrichum av nr 17 men är lätt skild gm hårigheten. 

 Bl.— Sdml. 



2. Ärchierdcium, översikt av grupper och ^indergrupper. 



a. Holk med oskaftade småkörtlar. 



b. Även bladen, åtm. stjälkbl., med småkörtl.; stj. 

 o. bbskaft med mjuka hår: alpina o. subalpina 



arter 1. Alpina (1-19) 



c. Stjälk oftast låg, fåbladig, 1 — fåblomatrig: holkar 

 oftast stora med m. e. m. löst frånstående ytter- 

 hkfj., vanl. långhåriga: hår med m. kort, för- 

 tjockad ell. omärklig bas, långt Ijusspetsade; ro- 

 settbl. vanl. tunglika— spadlika: frukt stor, röd- 

 brun—svart la. Eiialpiua (1—9), 



cc. Holkar små till medelstora i vanligen rik, nedåt s. 607, 608 



i allmänhet begränsad ställning: holkens hår med 

 utvecklad, tydligt förtjockad bas o. kortare, vit 

 spets; frukt mindre, svart. 



d. Stjälk oftast högväxt, 1— 2-bladig; rosettbl. oftast 

 många med bred, väl begränsad skiva o. långt 

 skaft; holk med tilltryckta, oftast mera körtel- 

 håriga fjäll Ib. Nigrescéntia 



dd. Stjälk flerbladig: stjälkbl. stora, väl utvecklade, (10—18), s. 608-610 



oskaftade med omfattande bas : rosettbl. små med 



skivan nedlöpande på det breda skaftet .... le. Bepilata (19), s. 610 

 bb. Bl. utan småkörtlar, jämte bhskaft o. stjälk åtm. 



nedtill med m. e. m. styva, tydl. tand. hår, m. e. m. 



blågröna: stjälk 1 — flerbladig: förökning genom 



mång- till fåblad. rosetter ell. hos flerbladiga 



former gm underjord, knoppar; holk stor till me- 



