HIERACrUM. 607 



ee. Holk större o, bredare, slutl. kägelform, med tvär 

 bas; på holkar o. skaft få ell. inga körtlar. 



f. Holk utan stjärnludd ell. med föga ludd (i fj. spets.). 



g. Holkskaft klädda av tätare körtelhår o. korta hår; 

 de flesta fjällen i spetsen ngt vitluddiga; bl. täml. 



smala 86. polycomum 



gg. Holkskaft klädda av glesa glandelKår o. längre vit- 

 spetsade hår: fjäll utan ludd; bl. i allm. breda, de 



flesta med rundad bas bl. crocåtiim 



ff. Holk med spritt stjärnludd, i synn. på fjällens mitt 88. angustliin 



1. H. alpinum L. Stj. i allm. låg, tjock, rikt långhårig, stjärnhår, o. 

 glest körtelhårig; rosettbl. täml. talr., spadlika — tunglika, långskaft., n. hel- 

 brädd, till ojämnt o. glest tand., tätt långhår.; holk bred, rundad, tätt o. långt 

 gråhårig, näst. utan längre körtelhår; fjäll breda, de ytt. ofta grönakt., blad- 

 lika: stift gult. 7 — 9. Allm. i fjälltrakter, övre barrskogsreg. — snögränsen, 

 Lpl.— Dir. — Till denna ansluter sig: H. includens Dahlst. (H. alpinum L. 

 f. convoliitum Om.), skild gm ännu tätare långhår. holkar med grönare fjäll o. 

 alltid inrullade kronbräm, som knappt höja sig över holkfj. Fjälltrakter lik- 

 som föreg., Lpl.— Jtl., allmännast norrut. 



2. H. adspérsum Norrl. Stj. gleshår. o. stjärnhår., näst. utan körtelhår, 

 vanl. med 2—3, näst. jämnbreda ell. smalt tunglika, helbrädd. ell. otydl. tand., 

 gleshår., ovan glest stjärnhår, bl.; enblomstrig ell. i toppen grenad; rosettbl. 

 många, helbrädd. ell. fåtand., m. e. m. tunglika; holk täml. smal med mer 

 tilltryckta ytterfjäll, de flesta spetsiga; stift stund, gulgrönt. 8, 9. Fjälltrakter: 

 oftare ned i barrskogsreg., Jtl. — Dir. 



3. H. glöbiceps Dahlst. Stj. täml. grov, 1— 2-bladig. enkel ell. grenad 

 från bladvinklarna, rikhår. o. stjärnhår., upptill körtelhår.; stjälkbl. föga ut- 

 veckl., näst. jämnbr., helbrädd, till otydl. tand., även på översidans mittnerv 

 ngt stjärnhår.: rosettbl. breda, äggr. — lans., glest grovtand.; holk bred o. kort 

 med rundad bas, rikligt långhårig, glest körtelhårig utan stjärnludd: fjäll 

 breda, de flesta trubbade: yifjäll mer tilltryckta. 7,8. Fjälltr., fjällreg.— övre 

 barrskogsreg., Hrj., Jtl. — Till denna ansluter sig: H. multicolor Dahlst. et 

 Magnusson, bl. mörkare gröna, ovan ra. e. m. brunfläck.: rosettbl. mer trubb.: 

 holk mörk, svarthår. o. rikligare körtelhår., smalare, med mer äggr. bas: fjäll 

 spetsiga. Utbr. som nr 3, men allmnre. — En närstående, ofläckad form, som 

 till holken mer närmar sig nr 1 alpinum, är H. crispum Elfstr. 



4. H. vitellicolor Elfstr. Stj. medelhög, gleshår., glest stjärnhår., upp- 

 till körtelhår, o. korthår., enblomstrig; stjälkbl. omkr. 2, föga utveckl., hel- 

 brädd.— glest skarptand., gleshår.; rosettbl. talrika, stora, äggr. — ellipt. — lans., 

 långskaftade; holk täml. stor o. bred med rundad — tvär bas, mörk, täml. rik- 

 hårig o. körtelhårig utan stjärnludd; fjäll breda, kortspets. 7, 8. Fjälltrakt., 

 huvuds, i fjäll- o. björkreg., Hrj., Jtl. 



5. H. frondifenim Elfstr. Stj. 15—20 cm h., borsthår. o. upptill täml. 

 rikligt körtelhår., glest stjärnhår. ; stjälkbl. 2 — 3, smala, jämnbreda, ovan utan 

 stjärnhår ell. med blott sparsamma på mittnerven ; y. rosettbl. äggr.— ellipt. — 



