608 COMPOSIT^. 



spadlika, de inre utdragna, smala, m. e. m. spetsade; holk mörkhårig, näst. 

 utan körtel- o. stjärnhår; fjäll täml. breda, de yttre gröna, kortspetsade — 

 trubbade, med vit hårtofs i spetsen; blomfärg m. ljust gul. 7, 8. Fjälltrakt., 

 fjäll- o, björkreg., Hrj., Jtl. 



6. H. potamöphilon Elfstr. Stj. täml. hög, gles- o. stjärnhårig, upptill 

 sparsamt körtelhår.: stjälkbl. 2 — 3, oskaftade, smala, jämnbr. till jämnbrett 

 lans., även ovan glest stjärnhår.; rosettbl. få, de yttre bredare, de inre smalare, 

 tunglika: holkar mindre, glesare håriga än hos föreg. ; fjäll från bred bas 

 m. e. m. tillspetsade: blomfärg täml. mörkt gul. 7, 8. Fjälltrakt., mest i 

 björk- o. barrskogsreg., Hrj., Jtl. — En närstående form, skild gm gula stift 

 o. större, rikligare håriga holkar, är H. handoelense Dahlst.; fjälltrakt., Jtl, 



7. H. prsematurum Elfstr. Stj. oftast täml. hög, enblomstrig, säll. gre- 

 nig, vågböjd, ända från basen täml. rikt långhår. o. körtelhår., upptill rikare 

 stjärnhår., 2 — 3-bladig: stjälkbl. smala, de nedre skaftade, tunglikt lans., de 

 övre ofta jämnbr., m. e. m. tand., långhär.: rosettbl. många, de y. breda, ofta 

 omv. äggr., de i. smala, m. e. m. avlånga, oftast rikl, o. ojämnt tand., långhår.; 

 holk näst. utan körtlar o. stjärnhår: fjäll talr., smala, spetsade— sylspetsade; 

 blomfärg täml. ljust gul. 7, 8. Fjälltr., fjäll- o. björkreg., Hrj., Jtl. 



8. H. leptoglössum Dahlst. Stjälk låg, omkr. 2-bladig med korta, näst. 

 jämnbr. blad, långhårig, upptill glest körtel- o. stjärnhår.: rosettbl. vanl. många, 

 täml, stora, tunna, de y. m. e. m, omv, äggr. — spadlika, de i. smalare, mer av- 

 långa, täml. långskaft., m. e. m. tand.; holkar täml. små, korta med rundad 

 bas, rikligt långhår., utan körtel- o. stjärnhår: fjäll smala, spetsiga, 7, 8. 

 Fjälltrakt., företrädesvis i fjäll- o, björkreg., T. Ipmk.— Hrj. 



9. H. petiolätum Elfstr. Stj. täml. hög, vågböjd, 1— 2-bladig med små, 

 jämnbr. ell. de nedre smalt rom^iska, tvåtand., bredskaft, blad, svagt hårig, 

 körtelhår, o, i synn. upptill stjärnhår., enkel till ända från nedre bladvinkl, 

 grenig; rosettbl. många, långskaft., omv. äggr.-^ellipt. — avlångt lans., gleshår., 

 ovan nästan hårlösa: holkar medelstora — stora, svarta, täml. breda, med äggr, 

 — tvär bas: fjäll täml, breda, spetsade: blr täml. mörkt gula. 7, 9. Fjälltr., 

 i synn. björk- o, barrskogsreg,, Hrj,, Jtl. 



10. H. orthöpodum Dahlst, Stj. högväxt, enbladig, upptill stund, från 

 bladvinkeln grenig, med uppräta grenar, näst, hårlös, upptill körtel- o. stjärn- 

 hår.; korgskaft körtel- o. stjärnhår.; stjälkbl. vanl. föga utvecklat: rosettbl. 

 täml. långskaftade, äggrunda — äggrunt lans., glest grovtand., glest långhår,, 

 ovan näst. kala: holk smal, med äggr., ngt nedlöp. bas: fjäll smala, de y. o. 

 mell. trubb. — kortspets., ngt hårtofsade, de i. smalspets.; stift mörkt. 7, 8. 

 Fjälltr., huvuds, i björk- o. barrskogsreg., Hrj., Jtl. 



11. H. brachypodärium Dahlst. Stj. hög, vanl. enbladig, ogrenad ell. 

 med grenar från bladvinkeln, glest hårig, upptill körtel- o. stjärnhår.; korg- 

 ställn. fåblomstrig, hopträngd med kortskaft, toppkorg; grenar rikt körtelhår, 

 o. stjärnludna; stjälkbl. vanl. bättre utveckl. än hos föreg., ofta långt o. skarpt 

 tand.; rosettbl. långskaft., gulgröna, äggr.— brett äggrunt lans., tätt o. kort 

 skarptand., de i, ofta långt skarpflik., långhår., i synn. på skaftet; holkar 

 breda, korta, svartgröna med äggrund bas; fjäll bredare än hos föreg; de inre 



