HIERACIUM. 609 



mer spetsade, alla m. e. m. hårtofsade: stift mörkt. 7, 8. Fjälltr., huvnds. 

 björk- o. barrskogsreg., Hrj. — Lpl. 



12. H. mélainon Elfstr. Stj. hög, 1 — 2-bladig, vanl. ogrenad ell. med 

 grenar från bladvinkl., glest hårig, upptill rikligare körtelhår,, m. e. m. 

 hårig o, stjärnluden; korgställn. fåblomstrig med m. e. m. uppräta, körtelhår, 

 o. mörkhår. grenar: stjälkbl. äggrunt lans. — lans., ngt romboidiska, helbräddade 

 ell. med ett par tänder nedom mitten; rosettbl. få, äggr. — lans., kortskaftade 

 med få, ofta breda tänder, under o. på skaften glest långhår.: holk kort, mörk 

 med äggr. — ngt hopdragen bas; fjäll från bredare bas avsmalnande i en kort 

 spets: stift mörkt. 7, 8. Fjälltr., björk- o. barrskogsreg., Hrj., Jtl. — var. 

 peciiUdre Dahlst., till alla delar lik nr 12, men holkskaft o. holk alldeles utan 

 mörka hår; utbr. som föreg., mellanformer ej ovanliga, på en del lokaler för- 

 härskande. 



13. H. curvätum Elfstr. Stj. täml. hög, grov, vågböjd, näst. kal — spar- 

 samt hårig, upptill ngt körtel- o. stjärnhårig, enbladig; stjälkbl. vanl. litet, 

 skaftat, smalt— brett lans., skarptand. ell. näst. helbrädd.: rosettbl. mörkgröna, 

 brett — smalt äggr.— ellipt., de flesta trubb., undertill glest, i kanten o. på skaften 

 rikare långhär., ovan näst. kala; holk svartgrön med äggr. — tvär bas; fjäll 

 från bredare bas avsmalnande till en skarp ell. ngt trubbig spets; korgställn. 

 fåblomstrig med kortskaft, toppkorg o. utstående, m. e. m, långa grenar, klädda 

 av rikl. körtlar o. tätt stjärnludd, näst. utan hår: stift m. mörkt. 7, 8. Fjälltr., 

 alla reg., Hrj., Jtl. — Närstående är H. semicurvätuin Norrl., skild gm mer 

 grovtandade rosettbl., ofta 2 — 3-bladig stjälk, mera rikblomstrig korgställn. 

 med ännu kortare toppholkskaft, rikt svarthår. grenar och ännu tätare mörk- 

 hårig holk. 7, 8. Fjälltr., T. Ipmk. — Mer fristående äro: H. curvatiförme 

 Dahlst., låg. O— 1-bladig med ojämnt skarpflik. bl. o. stora, mörka, rikhår. 

 korgar i upplöst korgställn.: mittholk:s skaft av varier. längd; uppträder ofta 

 i en stylös modifikation. 7, 8. Fjälltr., fjäll- o. björkrcg., ofta på myrmark, 

 Hrj., Jtl. — H. bipes Dahlst., låg, O — 1-bladig med skarptand., inåt lång- 

 sträckta rosettbl., smalare holkar med ngt nedlöp. bas, glesare o. ljusare hårig- 

 het på holkar o. skaft; korgställn. gles med långa uppräta skaft; habituellt 

 erinr. om n:r 10 orthopodum. 7, 8. Fjälltr., fjäll- o. björkreg., Hrj., Jtl. 



14. H. conspiircans Norrl. Stj. hög, späd, vanl. enbladig, nedtill spårs., 

 upptill rikligare hårig o. stjärnhår., överst ngt körtelhår.; stjälkbl. långskaftat, 

 äggrunt lans., spetsat, helbrädd., vid basen långtaud. ell. långflik.; rosettbl. 

 grågröna, äggr. — ellipt., de flesta trubb., grovtand., långskaft.; holk liten, grå- 

 grön, med äggr. bas: fjäll näst. jämnbr., de flesta grönkant., spets., täml. rikt 

 gråhår. o. körtelhåriga samt spritt stjärnhår.; småkörtlar sparsamma: korg- 

 ställn. enkel, hopträngd med kortskaft, toppholk o. rikt stjärnludna, glest ljus- 

 håriga o. körtelhår, grenar; stift mörkt. 7, 8. Fjälltr., mest björk- o barr- 

 skogsreg., Hrj., Jtl. 



15. H. poecilostictum Dahlst. Stj. medelhög, 1— 2-bladig, glest lång- 

 hår., upptill rikare körtel- o. stjärnhår.; stjälkbl. kortskaft, till oskaft., smalt 

 lans., ngt romboidiska, vid basen skarpt till syllikt tand.; rosettbl. flera, de y. 

 brett äggr., grovtand., de i. äggrunt lans. till lans., skarpare tand., spets., alla 

 grågröna, under o. på skaften rikligt, ovan glest långhår.; holk liten, bred, 



39 — 164295. Lindman, Flora. 



