nio COMPOSITiE. 



med äggr. bas: fjäll från bred bas avsmaln. i eu kort, trubbad spets, klädda 

 av mörka hår o, körtlar samt stjärnludd i kanterna: stift mörkt. 7, 8. Fjälltr., 

 mest björk- o. barrskogsreg., Dir., Hrj. — En besläktad form är: H. cande- 

 låbrum Dablst. exsicc. Bl. aldrig fläckiga, de y. med hjärtlik bas, bredtand., 

 de i. m. e. m. äggrunt lans. till lans., spetsigare tand.: stjälkbl. ett, smalt, 

 långskaft., syltand. ; korgställn. rikblomstrig med kortskaft, mittbolk o. glest 

 körtel- o. stjärnhår, grenar: holk liten, bred, mörk, med rundad bas, tätt kort- 

 hår. o. körtelhår, med uppåt stjärnhår, fjällkanter; stift mörkt. 7, 8. Fjälltr., 

 mest björk- o. barrskogsreg., Hrj. 



16. H. oväliceps Norrl. Stj. täml. hög, 2— 3-bladig, vågböjd, gleshår., 

 i synn. upptill stjärnluden o. glest körtelhår.: nedre stjälkbl. skaft., m. e. m. 

 lans., nedom mitten glest syltand. — sylflik., övre oskaft., små; rosettbl. många, 

 äggr. — avlånga, de i. smalt äggrunt lans., täml. rikhår.; holk m. e. m. gulaktigt 

 svartgrön, smal med äggr., nedlöp. bas; fjäll från bredare bas avsmaln. i en 

 täml. lång spets, klädda av mörka, medeltäta hår o. talr., vanl. gulknappiga 

 körtlar; korgställn. täml. rikblomstrig gm grenar från de översta bladvinkl:a, 

 med täml. långskaft, mittholk o. rikt stjärn- o. körtelhår, samt ngt håriga, ofta 

 lutande grenar; stift mörkt. 7, 8. Fjälltr., i synn. björk- o. barrskogsreg. — 

 Närstående äro: H. anomoglössum Dahlst. exsicc., huvuds, skild gm stylösa 

 blr o. ngt svagare hårighet på holkarna: som föreg., Hrj., Jtl. — H. sub- 

 cordigerum Elfstr., skild gm frånvaro av hår på holkarna. Hrj., Jtl. 



17. H. dolichocéphaluin Dahlst. Stj. täml. hög. O— 1— 2-bladig, föga 

 hårig — nästan kal, stjärnhår., upptill ngt körtelhår.; stjälkbl. långskaft., ägg- 

 runt lans. till lans., nästan helbrädd., uddtand.; rosettbl. stora, långt skaft., 

 ovala — avlånga, trubb., glcshår., på skaften långhår. ; holk mörk, lång o. smal, 

 med äggrunt nedlöp. bas: fjäll från bredare bas m. e. m. långt utdragna i en 

 hårtofsad spets, kort mörkhår. o. körtelhår.: korgställn. gles med långskaft, 

 mittholk, ofta ökad gm grenar från bladvinkl:a, lutande; grenar rikt stjärn- o. 

 körtelhår.: stift mörkt. 7, 8. Fjälltr., björk- o. barrskogsreg., Hrj., Jtl. 



18. H. tuméscens Norrl. Stj. medelhög, rak, 1 — 3-bladig, nedtill gles- 

 hår., upptill stjärn- o. ngt körtelhår.; stjälkbl. oskaft. ell. det nedre kortskaft., 

 lans., m. e. m. ojämnt grov- o. skarptand.; rosettbl. äggrunt ellipt. — äggr. lans., 

 de y. trubb., de i. spets., täml. tätt o. ojämnt grov- o. skarptand.: holk täml. 

 stor, med äggrunt nedlöp. bas; fjäll nästan jämnbr., klädda av rikliga, korta, 

 mörkfotade hår o. talrika små körtlar; korgställn. gles med oftast långskaft, 

 mittholk o. raka, m. e. m. uppåtrikt, stjärnludna o. körtelhår, grenar; stift 

 mörkt. 7, 8. Fjälltr., fjäll- till barrskogsreg., ofta på myrar, Hrj., Jtl. — 

 Närstående äro: H. caesio-virens Dahlst., skild gm körtelhår, holkar, stund, 

 med inbland, få, korta, svarta hår o. ngt blågrön bladfärg; utbr. som nr 17. 

 — H. arréctipes Almqu., bl. smalare, spetsigare, mera likformigt tand.; hol- 

 kar kortare o. bredare med föga utdragna fjäll; stift gult ell. nästan gult; utbr. 

 som föreg. 



19. H. depilätum Almqu. Stj. hög, styv o. fast, nedtill gleshår. o. i 

 synn. upptill stjärnhår.; stjälkbl. lans. ell. jämnbr. lans., ofta ngt romboidiska, 

 med smal bas, svagt stjälkomfati, spetsiga, de nedre avsmalnande till ett brett 

 kantat skaft, glest korthår., under dessutom glest stjärnhår.; korgställn. få- 



