614 COMPOSIT.E. 



philånthrax Stenstr. Bl. lågt o. brett bukttand. till skarptand., de inre med 

 kort nedlöp. bas, spetsiga, de övriga trubb., oftast (i synn. stjälkbladet) ovan mörk- 

 iiäckiga: holk täml. smal, ljust svartgrön; fj. näst. jämubreda, smaltrubbade till 

 spetsiga, klädda av rikliga mörka hkr o. större körtelhår, i kanterna med eu 

 smal, mindre framträd. rand av stjärnludd; stift mörkt. 6 — 8. Lundäng., 

 skogsmark m. m., n. Sv. ned till Vrml. o. Sdml. — H. lanuginösum Lönnr. 

 Bl. mörkare gröna än föreg:s, undertill o. på bladskaften rikt långhår., m. e. m. 

 lans., skarpt tandade, i synn. de inre smala o. spetsiga, med kort nedlöp. bas: 

 holk bredare än hos föreg. ; fj. smalt jämnbrett lans., de flesta smaltrubb., 

 klädda av täml. täta hår o. körtlar o. med täml. bred o. tydl. stjärnluddsrand; 

 stift mörkt. 6 — 7. Lundäng. m. m.. Uppl., Sdml., Dis., Vg., Grtl. — H. mar- 

 ginéllum Dahlst. Bl. ljust gröna, m. e. m. brett äggr., grovt o. ojämnt bukt- 

 tand., vid basen ofta djupt flik., ofta med m. e. m. pillik bas; stjälkbl. lång- 

 spetsat, oftast djupt o. ojämnt skarpflik.; holk täml. bred, grönsvart; fj. näst. 

 jämnbreda, trubbspets., klädda av rikliga körtlar o. mindre talrika, mörka hår 

 samt med smal men tydlig stjärnluddsrand; stift mörkt. 6 — 7. Lundäng. m. m., 

 s. Sv. — Boh., Sm. — Uppl. o. Dir. — Hit ansluter sig även H. införme Stenstr. 

 Bl. ljusgröna; rosettbl. ellipt. — brett avlånga, trubb., de inre lans., spets., vanl. 

 kort o. glest tand. o. med rundad till nedlöp. bas; holk grågrön, täml. smal; 

 fj. smala, avsmalnande i en längre ell. kortare, vass spets, klädda av medel- 

 täta, fina körtlar o. glesa, mörka hår, samt med en tät stjärnluddsrand, som ofta 

 utbreder sig över näst. hela fjällets yta; stift mörkt. 6 — 8. Lundäng. ända 

 upp i fjällens björkreg., Dis. — Jtl.: Sm., Vg., Vsni. 



30. H. chloréllum Norrl. (H. latilobum Almqu.). Rosettbl. svagt håriga, 

 ngt blågröna, på översidan ej säll. fläckiga, triangulära ell. äggr. — brett äggrunt 

 lans., trubb., de innersta spetsiga, brett vinkligt tand. — grovt o. buktigt flik- 

 tand., de flesta med hjärtlik — pillik bas o. bakåtrikt. grova basflikar; holk me- 

 delstor, täml. bred, ljust grågrön; fj. från bred t)as hastigt tillspets., med glesa, 

 ofta nästan otydliga körtelhår o. spridda till talrikare, korta, Ijusspetsade hår; 

 stift gult ell. orent färgat. 6, 7. Lundäng., ängsbackar m. m., Sm. — Mpd, 

 Vrml.— Jtl., Gtl. 



3L H. örbicans Almqu. Rosettbl. svagt håriga, långskaft., svagt tand. — 

 uddtand., de yttre näst. runda till njurformiga, de inre m. e. m. äggr., kortspets.: 

 stjälkbl. m. e m. äggr. kortspets., helbrädd., syltand.: holk längre ell. kortare, mörkt 

 grågrön: fj. nästan jämnbreda, smala, trubbade: stift gult— täml. mörkt. 6—7. 

 Lundäng., buskmark m. m., Vrml., Sm. — Jtl., Mpd. — Till denna art ansluter 

 sig H. umbelliferum Lbg, skild gm mera långsträckta, längre tandade bl., 

 smalare o. spetsigare stjälkbl., ofta flocklik korgställn., längre o. mörkare holkar 

 med smalare fjäll, klädda av kraftigare körtlar o. färre, inbland, hår samt m. 

 svag uddrand i kanterna. 7, 8. Fjälltr., björk- o. barrskogsreg.. Dir., Hrj., Jtl. 



32. H. praeténerum Almqu. (H. pröximum Norrl.). Rosettbl. m. e. m. 

 blågröna, glest— tätare bukttand. ell. kort triangulärt tand., de yttre ovala, 

 trubbade, de inre m. e. m. lans. spets., nedlöp., svagt håriga, undertill stjärn- 

 hår.; stjälkbl. litet, smalt; holk liten, smal, med i knoppen överskjutande fjäll; 

 stift mörkt. G— 8. Lundäng., buskmark, skog m. m., Hls. o. Dir. — Lpl. — 

 Hit ansluter sig täml. nära H. persimile Dahlst. Rosettbl. lika föreg:s men 



