HIBRACIUM. 617 



gröna, j'ttre äggrunt ellipt., trubbiga, inre m. e. m. lans., spets., glest skarp- 

 tand , vid basen ofta längre tand. med äggrund till ni. e. m. nedlöp. bas; 

 stjälkblad litet, långspetsat; holk täml. mörk, kort: fjäll smala, näst. jämnbr., 

 trubb., klädda av rikliga, mörka körtlar o. med en smal men tydl. stjärnludds- 

 rand i kanterna. 7, 8. Lundäng. m. m. ända upp i fjällens björkreg., Hrj., 

 Mpd, Lpl. — Mänga närstående former i n. Sv. 



37. H. obtéxtum Dablst. Rosettbl. ljusgröna, yttre ellipt. till avi., 

 trubb., inre avlångt lans., m. e. m. spets., täml. rikbår., täml. jämnt o. skarpt, vid 

 basen ofta även längtand. ; stift mörkt. 7, 8. Fjälltr., björk- o. barrskogsreg., 

 Dir., Ång.— Lpl. — I våra nordl. fjälltr. frkma en stor mängd m. närstående, 

 ännu föga utredda arter. 



38. H. lepistoides K. Joh. Bl. gulgröna; rosettblad kortskaft., yttre 

 elliptiskt äggr. med tvär ell. rundad bas, inre avlångt lans., kortspets., täml. 

 regelmässigt kortare ell. längre skarptandade ; fjäll från bredare bas smalspets.; 

 stift mörkt. 6—8. Lundäng. i fjällen, upp i björkregionen, Sm., Boh. — Lpl. — 

 Varierar med tätare stjärnluddsrand. — I nordl. trakter en mängd närstående 

 arter. 



39. H. opåcum Lönnr. Rosettbl. ellipt. — äggr., yttre trubb. med föga 

 nedlöp. bas, inre spetsiga med nedlöp. bas, glest, brett till skarpt tandade, på 

 översidan kala o. vanl. rikt fläckiga: holk kort, svartgrå; fjäll från bred bas 

 smalt trubbspetsade— spetsade, med över hela ytan spritt stjärnludd. 7, 8. 

 Ängs- o. skogsbackar, Gtl. 



40. H. pörrigens Almqu. Rosettbl. ovala till äggrunt lans., glest tan- 

 dade av längre ell. kortare, vid basen ofta stora o. böjda tänder ell. flikade, 

 på översidan kala o. ofta mörkfläck.; fjäll från bredare bas utdragna i en 

 längre, trubbad spets; stift mörkt. 7, 8. Öppna ängsbackar, hagmark m. m., 

 BL, Vg.— Uppl., Dir., ÖL, Gtl. 



41. H. pomgentiförme Dahlst. Rosettbl. ellipt. till smalt lans., glest 

 o. jämnt skarptand., m. e. m. blägröna; stjälkblad små; holk kort, svartbrun, 

 i ngt hopdragen, nedåt obegränsad korgställning; fjäll korta, från bred bas 

 hopdragna i en trubbad till skarp spets: stift mörkt. 7, 8. Ängsbackar, busk- 

 mark m. m., Hls. o. Dir.— Vb. o. JtL: Sdml. 



42. H. Iseticeps Dahlst. Bl. ljust gröna, rosettbl. äggr. till lans., glest 

 o. vanl. långt samt ngt ojämnt skarptand.; stjälkbl. 1 — 2, vanl. smala, föga 

 utvecklade; korgställn. täml. öppen med långa grenar, fåblomstrig; holk medel- 

 stor, kort o. bred; fjäll breda, avsmalnande i en m. e. m. trubbad ell. kort 

 spets, klädda av m. glesa, gula körtlar; stift gulaktigt. 7, 8. Fjälltr., öppna 

 backar m. m. i björk- o. barrskogsreg., Gstr., Yrml. — Vb., JtL — Hit ansluta 

 sig följande arter: H. calathärium K. Joh. Skild gm grövre, ofta flerbladi- 

 gare o. högre stjälk, mörkare bladfärg, mer sammandragen o. mer rikblomstrig 

 korgställning samt mörkare, kortare holkar med mer avsmalnande fjällspetsar, 

 liksom skaften klädda av tätare körtelhår o. med tydlig o. ofta täml. bred 

 luddrand i fjällens kanter; stift gult ell. orent gult. 7, 8. Ängsback., busk- 

 mark m. m., Gstr., Dir. — H. resupinätum Almqu, Stjälk hög, 2 — 5-bladig; 

 rosettbl. tunna, ljusgröna, yttre ellipt. till äggr., inre m. e. m. äggrunt lans. 

 till lans., spetsiga, glest o. smalt tand. till långt flikade; stjälkbl. smalt lång- 



