HIERACIUM. 619 



rosettbl. ovala — avlånga, de inre m. e. m. smalt lans., tätt skarptandade, 

 oftast vid basen längre o. ojämnt tandade till flikade, med krökta tänder, 

 alla med m. e. ni. nedlöp. bas; stjälkbl. 2 — 3; korgställn. ngt hopdragen; holk 

 kort med rundad bas: fjäll från ngt bredare bas avsmalnande i en föga skarp 

 ell. smaltrubbad spets, klädda av små fina här o. mindre rika, m. små, föga 

 synliga körtlar samt spritt stjärnludd: stift mörkt. 7, 8. Ängsbackar, öppen 

 skogsmark o. d., s. Sv.— Hls., Dir. — H. exåltans Dahlst. (H. exaltätum 

 Dahlst). Skild från föreg. gm renare gröna bl. utan fläckar, längre o. glesare 

 bladtänder, större o. mörkare holkar med bredare, trubbigare fjäll o. grövre, 

 längre hår. 7, 8. Vg.— Dir.: Sm., Ög., Gtl. — H. gälbanum Dahlst. Bl. 

 ljust gröna (gulgröna), ofläckade, äggr. till äggrunt lans., med glesa, utstående 

 till ngt framåtrikt., spetsiga, olikstora tänder; holk kort o. täml. bred: fjäll 

 breda, smån. hopdragna i en trubbig ell. föga skarp spets: flera av de yttre 

 oftast trubbiga, klädda av korta, ljusa hår, få ell. enstaka körtlar samt m. e. m. 

 tätt stjärnludd åtm. i de yttres kanter: stift gult ell. ngt mörkt. 7, 8. Ängs- 

 backar o. d., Sm., Yg. — Äng., Dir. — Hit ansluter sig H. variäbile Lönnr., 

 skild gm smalare bl., flerbladig stj. o. smärre, överallt rikligare stjärnhår, 

 holkar. Gtl. — H. helsmgicum Almqu. Bl. ellipt.— äggr. lans., näst. hel- 

 brädd, till m. glest o. kort skarptand., sparsamt håriga; holk liten, kort, lju- 

 sare — möikare grågrön: fjäll från ngt bredare bas avsmalnande i en m. e. m. 

 trubbig ell. föga skarp spets, klädda av mörkfotade, finspetsade, mjuka hår o. 

 över hela ytan spritt, i synn. på ytterfjällen o. mot spetsarna samlat stjärn- 

 ludd, utan ell. näst. utan körtl.: stift mörkt. 7, 8. Ängsbackar o. d., Dir., 

 Hrj., Hls.— Vb. — H. constringens Norrl. (H. gravostéllum Dahlst.). Bl. 

 ngt blägröna, yttre rosettbl. ellipt. till elliptiskt äggr., m. e. m. bukttand., 

 trubbiga, inre m. e. m. äggrunt lans., vanl. tätt skarptand., täml. rikt o. på 

 skaften även långhår.: holkar korta, tjocka, grågröna: korgar ofta parvis när- 

 made: fjäll breda, från bred bas avsmalnande i en smalare, ngt trubb. spets, 

 klädda av m. e. m. rikliga o. långa, gråvita hår o. m. sparsamma, små till 

 glesa större körtl. samt med svagt till tydligt utpräglad stjärnluddsrand, i 

 synn. i de yttres kanter; stift mörkt. 7, 8. Ängs- o. skogsbackar o. d., Sdml., 

 Dir. — Mpd., Jtl. — Närstående är: H. impréssum Norrl. Skild gm längre o. 

 mörkare holkar med vanligen spetsigare, upptill härlösa fjäll, näst. utan körtel- 

 hår, o. med spritt stjärnludd pä de yttre fjällen, men med rikligare o. grövre 

 hår. Jtl., Mpd. — H. umbricola Ssel. (H. torpénse Dahlst). Bl. äggr.— ägg- 

 runt lans. ell. smalt lans., glest o. skarpt tand.: stjälkbl. även långt tand., ofta 

 syltand., i synn. stjälkbl. undertill starkt stjärnhår.; holk medelstor, kort grä- 

 svart ell. grågrön; fjäll täml. breda, avsmaln. mot spetsen, de flesta m. e. m. 

 trubb., klädda av fina hår, få, ofta otydl. körtl. o. över hela fjället spritt spårs, 

 till täml. tätt stjärnludd; stift mörkt. 7, 8. Ängs- o. skogsbackar, i fjällen 

 upp i björkreg., Hls., Dir. — L. Ipmk. — H. laeticolor Almqu. Bl. ljust blå- 

 gröna, ovala till äggrunt lans., de inre o. stjälkbl. m. e. m. lans., långspets._ 

 helbrädd, till glest tand.; holk liten, kort; fjäll näst. jämnbr., ngt spets, ell, 

 smalt trubbspets., klädda av korta hår, små körtl. samt spritt, i synn. vid 

 basen samlat stjärnludd; stift mörkt. 7, 8. Ängs- o. skogsbackar, n. Ög.^ 

 Sdml., UppL, Dir. — Hls., Jtl. Var. i n. delen av området med smalare, mer 



