622 coMPOsiT^.. 



äggrunt lans., sågtand.; holk kort, bred, svartgrön, med täta, korta o. inblan- 

 dade längre körtl.; stift gult. Ekbackar, lundäng. o. d., Sm. 



56. H. diaphanoides Lbg. Stj. högväxt, 2— 3-bldg, bl. täml. mörkt 

 gröna; yttre rosettbl. ellipt. till avi., kort- o. ofta ngt ojämnt o. grovt tand., 

 inre lans., spetsigare tand.: stjälkbl. bredare till smalare lans. ell. de nedre 

 avi., spetsigare o. i synn. vid sin bas längre tand. ; fjäJl jämnbr., i synn. de 

 yttre med en vanligen bredtrubbad, sällan smalare,, mindre trubbig spets; stift 

 mörkt. 7, 8. Lundäng., öppen skogsmark o. d., s. Sv. — Ång., Jtl. — Närst. 

 är: H. leptogrämmum Dahlst. Skild gm ljusare bladfärg, bredare bl. med 

 glesare tandning., kortare o. bredare holk med glesare körtl. o. bredare, från 

 bred bas hastigare i en smaltrubbad ell. täml. skarp spets avsmaln. fjäll samt 

 i regel blott en svag luddstrimma i de bredbasiga yttres kanter, mera sällan 

 spridda, föga framträd. stjärnhår på de inre. 



57. H. microcymon K. Joh. Bl. ljusgröna: rosettbl. vid blomn. få ell. 

 vissnade, ellipt. till avlånga; stjälkbl. smalt till brett lans., tätt skarptand., i 

 allm. föga avtag, i längd uppåt: holk liten, kort, mörk; fj. med många till 

 sparsamma, föga tydliga körtlar o. ytterst sparsamt, föga framträdande, vid 

 basen, kanterna o. spetsarna ej sällan mera samlat stjärnludd: s.ift mörkt; 

 påminner ofta om bredbladiga arter av Rigida. 7, 8. Lundäng., ängsback. 

 o. d.. Dir. 



58. H. ericetörum Fr. (H. lepidötum Stenstr.). Stj. 2— o-bladig; 1)1. 

 ljusgröna, ngt drag. i blågrönt; rosettbl. tunglika — smalt lans., näst. helbrädd, 

 till glest tand., stjälkbl. smala, jämnbrett lans., nedtill på bägge sidor med 

 1 — 2 kortare — längre, spetsiga tänder; holk läng, grön — grönsvart; fjäll täml. 

 breda, de flesta från mitten hastigt avsmalnande o. långt utdragna, näst. jämn- 

 br. med kort, skarp ell. trubb. spets, i knoppen långt överskjutande, klädda 

 av fina, mjuka hår o. få korta körtl.; korg stor, gles; stift mörkt. 7,8. Ängs- 

 backar, hedmark o. d., ö. Sm., Boh. — Vrml. — Nära denna art står: H. cali- 

 gätum Dahlst. Skild gm bredare, mörkare, i allm. mindre tandade bl., korta, 

 mörka holkar med smalare, mindre utdragna men spetsigare fj., klädda av 

 mörkare o. kortare här o. ngt talrikare, korta körtl. samt nästan blott på de 

 yttre fjällen sparsamt spritt, föga tydligt stjärnludd; korg mindre, tätare. 

 Ängsbackar, hedmark o. d., Sm., Vg., Boh., Dir. 



59. H. fasciculäre Fr. Stj. omkr. 2-bladig; rosettbl. vanl. talrika, 

 överväg, tunglika, näst. helbrädd, till tätt o. brett tand.; stjälkbl. utdragna, 

 smalt jämnbrett lans., nedtill glest skarptand. med ofta långa tänder; holk 

 liten, kort, grågrön; fjäll korthåriga o. i allm. med glesa, ofta knappt synbara 

 körtl.; stift mörkt. 7, 8. Ängsbackar, hedmark, berg, Boh. — Vrml. 



60. H. subramösum Lönnr. Stj. hög, 3— 5-bladig; bl. rent gröna; ro- 

 settbl. få; yttre avlånga, trubbiga, snart vissnade, inre äggrunt lans. — brett 

 lans., tätt o. ojämnt tand., spetsiga, stjälkbl. m. e. m. äggrunt lans. — lans., 

 spetsiga, ojämnt långtand. till långt smalflik.; korgställn. rikblomstrig, utbredd; 

 holk grågrön; fjäll smala, näst. jämnbreda, kortspets, till trubbspets., med 

 glesa, m. små, föga synliga körtl. o. i synn. på de yttre fjällen o. i tanterna 

 spridda stjärnhår; stift mörkt. 7, 8. Ängsbackar, berg, Bl., Sm. — Som varie- 

 teter kunna tills vidare uppfattas: var. plicatiförme Dahlst., skild gm lägre, 



