niERACIlM. G2o 



1 — 3-bladig stjälk, trubbigare rosettbl., mindre spetsiga stjälkbl. o. överallt 

 grövre o. kortare tandning samt mörkare, bredfjälligare holkar, ej sällan par- 

 vis närmade på mycket korta skaft; Sm., Vg., Dis.— Uppl.; ngt avvikande 

 o. måh. blott en nordl. form är kuusamoénse Wainio, skild gm ännu smalare 

 bl., ännu fåbladigare stj. o. ännu oftare med en del holkar parvis närmade o. 

 i regel smalare; Hls., Dir. — Lpl. — Mera avvikande är var. xanthostylwn 

 Dahlst., skild gm gulgrön bladfärg, i allm. större o, glesare tand, rosettbl., 

 mera långspetsade, oftast fåtand. stjälkbl., gråare holkar med färre körtl. samt 

 mindre mörka ell. gula stift; holkskaft med få men tydliga körtlar; Sm., Boh. 

 — Ög., Vrml. Närstående men med ljusare, mer likformigt o. skarpt tand. bl., 

 mer stjärnhåriga holkar med mjukare hårighet o. alldeles ell. näst. utan körtl. 

 på holkskaften är var. trichélhim Dahlst., Sm., Ög., »Sdml., Vsm., Vrml., Dir. 

 — Närstående men mera avvikande äro: H. orärium Lbg. Habituellt lik 

 nr 60 subramosum men skild gm smalare o. mer utdraget spetsiga bl. med 

 glesare tänd. o. mörkare, knappt stjärnhåriga holkar med bredare fjäll. Jtl., 

 Hrj. — H. Schlytéri Lbg. Bl. mörka, ngt grågröna; rosettbl. avlånga, lans.; 

 stjälkbl. m. e. m. ofta smalt lans., spetsade; korgställning rikblomstrig, m. e. m. 

 hopdragen, upptill ofta flocklik; holk stor, bred med rundad bas, tätt o. långt 

 mjukhårig, otydl. körtelhårig o. i synn. i fjällens kanter med spridda stjärn- 

 hår; fj. frän bred bas avsmaln.; stift mörkt. 7, 8. Lundäng., ängsback. o. d., 

 Uppl. o. Vrml. — Dir. o. Mpd. 



61. H. cruentifölium Dahlst. et Liib. Stj. hög, 2— 3-bladig; bl. mörkt 

 gröna rosettbl. brett— smalt avlånga, trubbiga till smalt lans., spetsiga till 

 långspetsade, jämnt o. kort tand.; stjälkbl. oftast smalt lans. med långt ut- 

 dragen spets, skarptand., de översta ofta smalt äggrunt lans.; holk lång med 

 rundad bas, grönsvart: fjäll smala, långt utdragna, i knoppen m. e. m. över- 

 skjut.; stift mörkt. 7, 8. Lundäng., bokskogsbryn o. d., BL, Sk., Hall., Sm., Vg. 



62. H. smoländicum Almqu. Stj. hög, 3— 5-bladig; bl. mörkgröna; ro- 

 settbl. få, avlånga till lans., glest skarptand.; stjälkbl. m. e. m. lans., lång- 

 spets., glest o. ngt ojämnt tand. med utstående smala tänder, de nedre skaftade : 

 holk liten, smal, mörk: fjäll smala, klädda av spridda stjärnhår på de yttres 

 bas o. kanter. 7, 8. Lnndäng., öppen skogsmark o. d., Sm., Vg. 



63. H. macrotönum Dahlst. Stj. m. högväxt, mång- ända till 13-bladig ; 

 bl. mörkgröna; rosettbl. smalt avi. till lans., vid blomn. oftast vissnade; stjälk- 

 bl. smala, m. e. m. lans. med långt utdragen skarp spets, glestand. av smala, 

 spetsiga, framåtrikt., ofta långa tänder : holk större o. grövre än hos föregående ; 

 fjäll bredare, rikt korthår., men med sparsamma körtlar. 7, 9. Lundängar, 

 öppen skogsmark, berg. Bl., Sm. — Sdml., Vg. 



64. H. pinnatifidum Lönnr. Stj. högväxt, 2— 4-bladig; bl. mörkt gul- 

 gröna; rosettbl. avlånga till brett lans., glestand.; stjälkbl. lans. till äggrunt 

 lans., mot basen ofta långt fliktand.; holk kort med rundad bas, svartgrön ; 

 fjäll från bredare bas täml. långspets. 7, 8. Lundäng., öppen skog. Sk, — Gg., 

 Boh., Uppl., ÖL, Gtl. 



65. H. stipätum Stenstr. Stj. 3 — 5-bladig; bl. mörkgröna; rosettbl. ovala 

 ell. avlånga — lans., glestand. — bukttandade; stjälkbl. äggrunt lans. till smalt 

 lans.; korgställn. .rikblomstrig, täml. hopdragen, med rikt körtelhåriga skaft; 



