624 COMPOSlTiE. 



holk m. liten, grönsvart; fj. smala. 7, 8. Lundäng., öppen skogsmark o. d., 

 Vrml,, Ysm., Dir. 



66. H. amplificätum Dahlst. Stj. 2— 4-bladig; bl. gulgröna; rosettbl. 

 avlånga ell. omvänt äggrunt avlånga till brett lans. ell. omv. äggrunt lans.; 

 stjälkbl. avlånga till lans., m. e. m. breda, de övre m, e. m. äggrunt lans. med 

 oftast brett omfatt. bas: korgställn. rikblomstrig, ofta utbredd, med glest kör- 

 telhår, skaft; holk medelstor till stor, oftast lång, m. e. m. svartgrön; fjäll 

 bredare än hos föregående, klädda av talrika körtl. o. ngt sparsammare, längre, 

 mörka, m. e. m. Ijusspetsade hår. 7, 8. Lundäng., skogsmark, Vsm., Dir. — 

 Jtl., Gstr., Ang. 



67. H. linguiförme Dahlst, Stj. 2 — 3-bladig; bl. gulgröna; rosettbl. 

 helbrädd, till grunt bnkttand., säll. med tydligare breda tänder; stjälkbl. sma- 

 lare — bredare avlångt tunglika, trubbade ell. de övre mer lans,, kortspetsade, n. 

 helbrädd., bukttandade ell. med ett par bredare tänder vid basen; fjäll breda, 

 näst. jämnbreda ell. föga avsmaln., klädda av glesa körtlar o. ngt längre, glesa, 

 mörka, m. e. m. Ijusspetsade hår. 7; 8. Ängsbackar, öppen skog o. d., Hls., 

 Hrj., Jtl., Ang. 



68. H. striåticeps Dahlst. Stj. hög, 3— 5-bladig; bl. ljust gröna; rosett- 

 bl. vanl. få, smala, avlånga— lans., grunt bnkttand., sällan långt o. brett tand.; 

 stjälkbl. m. e. m. smalt lans., spetsiga, vid basen glest o. ofta m. e. m. långt 

 tand.; fj. från bredare bas spetsade, klädda liksom holkskaften av m. små fina 

 körtl. o. korta, m. e. m. mörka hår; stift mörkt. 7, 8. Ängsbackar, lundäng., 

 öppen skog, Vg., Boh.— Ysm., Dir.; Ög. 



69. H. acroléucum Stenstr. Stj. 2— 5-bladig; bl. ljust o. ngt blåaktigt 

 gröna; rosettbl. breda, ovala, avlånga till äggrunt lans., glest korttand.; stjälk- 

 bl. äggrunt lans. till lans.; fjäll avsmalnande i en smaltrubbad ell. skarp spets, 

 klädda av tämligen täta, stora körtlar o. inblandade mörka, m. e. m. vitspetsade 

 hår; stift mörkt. 7, 8. Ängsbackar, lundäng., öppen skog o. d., Sm. o. Dis. — 

 Dir. o. Hls. 



70. H. tridentätum Fr. Stj. hög, ända till 8— 10-bladig, ofta långt ned 

 grenad; rosettbl. vid blonm. ofta vissnade, få, lans., glest skarptand.; stjälkbl. 

 m. e. m. lans. med 3 — 4 par skarpa, ofta långa tänder på vardera sidan; holk 

 täml. liten, m. e. m. grön till svartgrön; fj. smala, näst. jämnbr., de yttre med 

 ngt bredare bas, de inre vanl. m. ljust gröna, klädda av korta, fina hår o. små, 

 ngt glesare körtl., f. ö. med spridda, i kanterna oftast mera synliga stjärnhår; 

 liknar mycket arter av Rigida. 7 — 9. Backar, buskmark, berg, Sm., Boh.— 

 Vrml. — En mycket närstående art är H. döedalum Stenstr., skild gm tätare 

 o. kortare tandade stjälkbl., större holkar med bredare fj., klädda av grövre o. 

 längre hår o. körtlar samt i allm. med tydligare utpräglad stjärnluddsrand. 

 7-9. Boh.— Dir. 



71. H. irriguum Fr. Stj. högväxt, 3— 5-bladig; bl. mörkgröna, undertill 

 violettfärgade o. ofta ovantill mot spetsen leverfärgade; yttre rosettbl. ovala 

 till avi., de inre liksom stjälkbl. m. e. m. lans., långspets., tätt o. oregelb. tand.; 

 holk liten, mörk, med ngt nedlöpande bas; fj. klädda av täta, fina körtlar o. 

 glesare, korta, mörka hår; stift mörkt. 7, 8. Sm. — Uppl., Dis., Vrml. — Hit 

 ansluter sig H. violåscens Almqu., skild gm lägre växt, bredare, mera glest 



