026 COMPOSIT^. 



78. H. rigidum Hartm. Stj. hög, fler— mångbladig; bl. mörkgröna, lik- 

 som stjälken korthåriga, m. e. m. lans., regelbundet skarptand.; korgställn. vanl. 

 rikblomstrig, nedåt obegränsad; holk liten, täml. bred, grön — svartgrön; fj. näst 

 jämnbreda, spetsade, med små fina körtl., utan ell. n. utan hår; stift mörkt. 

 7 — 9. Ängsbackar, berg, buskmark o. d., Ög.— Uppl. — Hit ansluta sig flera 

 m. e. m. besläktade arter. De mera anmärkningsvärda äro H. imigans K. Joh. 

 Bl. ljusgröna med få, smala, ngt krökta tänder; holk stor, grön med rundtrubb., 

 breda fjäll, klädda av små fina körtl., få hår o. spårs, stjärnhår; blr mörkgula; 

 stift mörkt. 7 — 9. Uppl., Vrml., Jtl., Mpd. — H. trichocåulon Dahlst. Bl. 

 grågröna, smalt— brett äggrunt lans., de mellersta vanl. med m. bred bas, liks. 

 stjälken (i synn. vid bladfästena) rikhåriga; holk grön, täml. bred med spetsade 

 fj., klädda av glesa hår o. enstaka körtl., utan stjärnludd; stift mörkt. 7 — 9. 

 Sm.— Uppl., Vg. — H. semiglobösTim Stenstr. Bl. smala, långspets., glest 

 o. kort skarptand., liks. stjälken rikhåriga; holk mörk, liten, m. bred; fjäll få, 

 breda, trubbade, gleshår.; holkskaft rikt stjärnludna, oftast täthåriga; stift gult 

 till täml. mörkt. 7—9. Dis.— Dir. — H. obatréscens Dahlst. Bl. mörkgröna, 

 smala, glest skarptand.: korgställn. fåblomstrig; holk täml, stor o. bred, svart- 

 grön; fjäll breda, smalt trubbspets., klädda av m. e. m. rikliga, grova hår samt 

 få ell. enstaka, m. små körtl.; holkskaft vita av stjärnhår utan annan bekläd- 

 nad; stift m. mörkt. 7—9. BL, Hall.— Uppl., Dir. — H. mixopölium Dahlst. 

 Bl. långt utdragna, jämnbrett lans., nedtill med 2 — 3 par tänder, långspets.; 

 holk liten, täml. bred, grågrön; fj. smala, näst. jämnbr., trubbspets., klädda av 

 överallt spritt stjärnludd, glesa, fina körtl. o. få ell. enstaka hår; stift mörkt. 

 7 — 9. Ängsbackar, buskmark, berg, Ög.— Uppl. (Något avvikande former i v. 

 Svealand o. övriga Götaland.) — H. acrifölium Dahlst. Bl. mörkt grågröna, 

 smalt äggrunt lans. — jämnbrett lans. med 2 — 3 par utstående tänder, de nedre 

 undertill oftast livligt violettröda, långspetsade ; korgställning utbredd, lång- 

 grenig, nedåt obegränsad; holk täml. stor, bred, mörkgrön; fj. från bred bas 

 spetsade, glansiga, klädda av glesa, gulknappiga körtl. o. sparsammare, korta 

 hår utan stjärnludd; stift rent gult. 7—9. — H. melinostylum K. Joh. Bl. 

 ljust gröna, m. e. in. smalt jämnbrett lans., långa, med 2 — 3 par syllika tän- 

 der, långt utdraget spetsade; korgställn. m. e. m. rikblomstrig, kvastlik, vanl. 

 begränsad nedåt; holk medelstor, täml. bred, ljust grönsvart; fj. från bredare bas 

 trubbspets. till spetsade, klädda av m. e. m. rikliga, långa hår o. få, m. små körtl., 

 utan stjärnludd; holkskaft ofta m. e. m. håriga; stift gult. 7 — 9. Dis., Uppl., 

 (xstr.— Jtl. — Till denna artgrupp ansluter sig H. sparsiföHum Lbg (coll.), 

 innefatt. en mängd hos oss ännu föga utredda småarter, med växlande bladform 

 o. habitus, men skilda från föreg. arter gm holkens beklädnad av grova, långa, 

 ljusa hår o. få ell. inga körtl. samt saknad av stjärnludd; i synn. utbredda i 

 s. Nrl. 



79. H. glaucéllum Lbg. Stj. oftast låg o. späd; bl, blågröna, näst. kala, 

 fint o. tätt småtand.; rosettbl. långt skaft., äggrunt ellipt. till elliptiskt lans,, 

 kortspets., med nedlöpande bas; nedersta stjälkbladet skaftat med utvidgat 

 fäste, det ell. de övre oskaft., ej säll. med brett omfatt. bas.; korgställn. i 

 allm. fåblomstrig; holk liten; fj. smala, näst. jämnbreda, med smal, ngt trubb. 

 spets, klädda av rikligt stjärnludd, täml. talrika, mörka körtl. o. få, korta, 



