30 Ossian Bergroth, Anteckningar om skärgårdsvegetationen. 



Nära Koivisto by i Töfsala anträffades också på fasta landet 

 en formation, snarlik den nu beskrifna, som på grund af sin 

 egendomlighet förtjänar att omnämnas. Den något ojämna bärg- 

 grunden, som ställvis trädde i dagen, bekläddes af ett mosstäcke, 

 hvars hufvud beståndsdelar utgjorde Polytriclmm commime och 

 juniperimun, Hypmim Schreheri samt Sphagnum acutifolium . 

 Risvegetationen utgjordes af Empetrum (ymn.), lingon (ymn.) och 

 Lediim. Örter och gräs saknades däremot totalt, men unga 

 björkar och talltelningar skjöto upp här och där. Jmiiperu!< 

 fans äfven. 



Då största delen af de för skärgårdsfloran egendomliga 

 arterna uppträda på hafssträntlerna torde en kort skildring 

 af strand vegetationen inom området vara på sin plats. — Hvad 

 strändernas beskaffenhet angår, bestå de till öfvervägande del 

 — särdeles i den yttre skärgården — af fast klippgrund. I den 

 inre skärgården finnas dock steniga stränder allmänt, ehuru icke 

 af någon större utsträckning. Mellan och under stenarna utgöres 

 grunden af sand och grus, mer eller mindre lerblandad sand 

 eller sandblandad lera, hvari åtskilliga växter finna rotfäste. 

 Sällan däremot ser man här, såsom redan förut framhållits, 

 verkliga sandstränder, hvilka t. ex. i nyländska skärgården äro 

 så allmänna. Sådana af större utsträckning såg jag blott pä 

 östra sidan af Töfsala kyrkland, på Sandö i Iniö och ett par 

 holmar i Gustafs. För öfrigt är det vanligen endast de innersta 

 vikbottnen, som intagas af smärre anhopningar af svämsand. 

 Måhända får man tillskrifva denna omständighet frånvaron inom 

 området af ett par hafsstrandväxter, som t. ex. i nyländska 

 skärgården anträffas rätt ofta såsom Ammodeiiia j^eploides. {äiven 

 vid Bottniska vikens kust) och Latliyrus maritimus. — Måhända 

 ännu sällsyntare än sandstränderna äro de af svämlera bildade. 

 Så beskaffad är t. ex. stranden nedanför Vuorenpää i Töfsala. 

 Dylika långgrunda och vattensjuka stränder intagas af magra 

 strandängar, där vegetationen närmast vattenranden ofta på 

 stora sträckor består så godt som uteslutande af Hippnris viil- 

 garis f. maritima. 



Vid själfva vattenranden af de långgrunda, steniga stränder 

 med sandblandadt lerbotten, som här äro så vanliga, växa fyra 



