Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XI, n:o 3. 15 



af Brandö kyrkland hade man nämligen för vid pass 10 år se- 

 dan begynt utdika ett kärr, beläget i en dalsänka mellan bär- 

 gen. Företaget hade icke bragls till slut, men vid gräfningarna 

 hade flere trästubbar och rötter blifvit blottlagda, de där nu 

 lågo och multnade till hälften nedsjunkna i dyn. Jag tog prof 

 af sex sådan stubbar, och den mikroskopiska undersökningen 

 gaf vid handen, att de allesammans tillhörde tall. — I Lappo 

 by åter berättade man mig, att stora mängder kol för några 

 år sedan blifvit funna vidpass Y2 m under jordytan vid en 

 sandtägt vester om byn. Jag- begaf mig till det utpekade stället, 

 men kunde vi nu trots ifrigt gräfvande icke finna vidare än 

 några små kol. Jag medtog dem emellertid och undersökte dem 

 sedermera mikroskopiskt. Äfven här visade det sig alt samt- 

 liga kol härstammade från barrträd och åtminstone en del från 

 tall. Häraf kan nu visserligen icke med säkerhet den slutsats 

 dragas, att barrträd i tiden vuxit på Lappo, då ju möjligheten 

 af alt ifrågavarande kol kunde härröra från trä, som annorstä- 

 desifrån blifvit dilfördl, icke är utesluten. 



1 alla fall synas mig dock nu redan anförda skäl tala för, 

 att Brandö i tiden egt barrskog lika så väl som de omkring- 

 liggande trakterna. Härpå tyder också den omständigheten, alt 

 raidt i socknen bland de omgifvande barrträdslösa landen finnes 

 en mindre holme, Granöjen, som i denna dag är betäckt så godt 

 som uteslutande af barrskog, bestående af tall och gran i bland- 

 ning, utan att denna holmes naturbeskaffenhet för öfrigt på 

 minsta sätt afviker från de omkringliggandes. 



Huru kommer det sig då att största delen af Brandö 

 skärgård är i afsaknad af barrskog? Vid öfvervägandet af den- 

 na fråga kommer man — synes det mig — ovilkorligen till det 

 resultat, att den ursprungligen förefintliga skogen genom någon 

 yttre åverkan förstörts. Ett stöd erhåller sagda antagande af 

 den å orten gängse folktraditionen, enligt hvilken »ryssen» un- 

 der stora ofredens tider skulle ha bränt upp all skog. (Ett par 

 af de nyss nämda stubbarna å Brandö kyrkland voro också 

 synbarligen svedda af eld.) Såsom bekant huserade ryssarna 

 svårt just på Åland under stora ofreden; ja så svårt att — 

 som historien förmäler — »hela ön förhärjades och förblef 



