12 Ossian Ben/rotJi, Anteckningar om skärgårdsvegetationen. 



i Töfsala'-') och vester om Kunnarais i Gustafs. På bägge dessa 

 ställen täckes dock själfva snäckmyllan af den styfva lerjorden 

 och utöfvar — så vidt jag åtminstone kunde se — föga eller 

 intet inflytande pä vegetationen. 



Såsom redan af det ofvan sagda framgår, måste i ett om- 

 råde sådant som detta en hel del af de naturliga ståndorterna 

 saknas eller åtminstone vara svagt representerade. Af öppna 

 marker saknas sålunda t. ex. hedar helt och hållet. Äfven 

 sumpmarkerna äro af ringa betydelse i jämförelse med hvad 

 fallet är i vårt land öfver hufvud. Vid träskstränderna finnas 

 nästan alltid mossar ehuru för det mesta af obetydlig utsträck- 

 ning. En något större sådan befinner sig vid östra och norra 

 stranden af Boda träsk i Gustafs. Mossen öfvergår här längre 

 bort från själfva träsket, där den blifvit utdikad, småningom i 

 en mossäng. — Äfven vid norra stranden af Frisko träsk på 

 Keistö i hiiö intaga sumpmarker en något större areal. Här 

 öfvergår åter mossen längre bort från stranden i en med glesa 

 martallar bevuxen myr. 



En ganska egendomlig myr såg jag pä Enklinge nära det 

 därstädes befintliga träsket. Ståndorten i fråga tycktes redan 

 befinna sig på ett framskridet stadium af utveckling att döma 

 däraf, att dyn på stora fläckar hade gäst upp och vällt fram 

 i dagen. Si^harjnum-iäcket var till en god del försvunnet, men 

 i dess ställe voro Drosera (alla tre arterna) och Rhyncliospora 

 alha ytterst ymniga, så att de — isynnerhet den sistnämda 

 — på en del ställen nästan ensamma bildade växttäcket. 

 Mindre ymnigt förekommo Rhynchospora fusca, ScheucJtzeria, 

 Carex paucifiora, C. limosa och C. irrigiia. Tyvärr fogade omstän- 

 digheterna så, att denna intressanta ståndort ej blef så ordent- 

 ligt undersökt som önskligt hade varit. 



Hvad skogarna beträffar, äro äfven de af jämförelsevis 

 underordnad betydelse. Ett område så söndersplittradt i öar 

 och holmar och med så bärgig grund kan naturligtvis hysa en- 

 dast få och små värkliga skogar. 



*) Beskrifning till geologiska kartbladet n:o 10, pag. 63. 



