IX 



samlade mot stråens spetsar i Hocklik uller axlik bloniställning, 2—3- 

 blommiga, kalkborst korta sträfva, stift ledadt med den nedre, något 

 utvidgade delen qvarsittande på nöten. 



16 Cladium. Kalkbomt O, märken håriga. Pag. 177. Stor och grof, tem- 



ligen bredbladig kärrväxt med bladen småtaggiga i kanterna -och på 

 ryggnerven, småax talrika, samlade i en mycket greiiig blomställning, 

 1- -2-l)lomiHiga, stift oledadt, till större delen affallamle från den nästan 

 stenfruktartade nciten, ståndare 2. 



2 — De 1-8 vcclrrstn i^lcärwfjällen ej mindre, utan runligoi större än 

 (le öfriga orh tomma. 



17 Heleocharis. kitift vid basen ledadt, dess nedre uppscällda del qiur- 



sittande på nöten, kalhhorst ö—O" sträfva, korta inneslutna. Pag. 179. 

 Kärrväxter, strån tufvade, nedtill beklädda af en eller annan slida, för 

 öfrigt bladlösa, ax ensamt i toppen, mångblommigi:. 



18 Scirpus. De nedre skärmfjällen ntun hladämnc, stift oledadt, jemn- 



tjockt och affullandc, kulkhorst inrieshitna, vanligen G. Pag. 177. Ax 

 mångblommiga, sällan ensamma, utan vanligen samlade i en hufvudlik 

 eller mycket grenig blomställning, strån bladlösa eller bladiga. 



19 Eriophorum. Skärmfjäll likformiga, kalkborst talrika, slutligen mgcket 



längre än skärmfjällen. Pag. IH). Kärrväxter med merendels liladiga 

 strån och mångblommiga, af de utväxande kalkl)orsten slutligen hvit- 

 ulliga ax, som äro än ensamma än flera tillsammans. 



20 Trichophornm. Det nedersta skärmfjället förlängdt till en grof udd af 



axets längd, kalkborst 4 — 6, längre än nöten, stimdom utväxande som 

 hos föreg. Pag. 179. Kärrväxter med tufvade, nästan bladlösa stiån 

 och små ensamma, 3 — 7-lilommiga ax. 



(Närdas och Ålopenirus 3, 2, Aspervla tinctnria 1, 1, flera arter af si. 



Juncus 6, 1). 



2 Ordn. DTGYNIA. Pist. 2. 



Nat. Fam. Grandnea. Orter med slidomfattaude blad, klufna bladslidor, 

 ihåliga, merendels ledade strån och blommor i ax, hvilka än äro oskaftade 

 och samlade i ett sammansatt ax än skaftade och anordnade i en upp- 

 repadt grenig, sanuuandvageu eilor utbredd klase (vippa), småax vid 

 basen omgifvet af vanligen tvännc skäi-mfjäll, blomkalk af tvänne fjäll 

 (kronskal), ett ytti-e och ett iin-e, mera hinnaktigt och i spetsen tvåkluf- 

 vet, på hvilka följa 2 eller 3 mj-cket små hinuakliga Ijäll (den inre kran- 

 sen af kalkblad), ståndare merendels 3 meil tvärliggande tvåklufna 

 knajjpar, märken och stift merendels 2, frukt enrumnn'g enfrrdg. 



f Småax oskaftade eller med mycket korta skaft, bildande ett sammansatt, 



ledadt ar. 

 a — Småax S—S från hrarje fästpunkt. 



21 Hordeiim. Småax 1-blommiga. Pag. 191. Gröna eller något blågröna 



gräs med platta, mer eller mindre sträfva blad, korta tvärhuggna snärp 

 och ensamma mycket borstiga ax, småax 3 från hvarje fästpunkt, helt 

 och hållet täckande det gemensamma axskaftet, det mellersta med her- 

 mafrodit blomma, »idosmåaxen vanligen med en J* blomma, skärmfjäll 

 2 för hvarje småax, det mellersta småaxets skärmfjäll utåtvända, det 

 yttre kronskalet med lång borst, blomma under blomningen (ippen med 



