NEW YORK 



(iAKOEN, 



Förord. 



De 



'en handbok i Skånes Flora, som härmed öfverlemnas i alhnänhetens 

 händer, har i främsta rummet till syfte att blifva en ledning för ung- 

 domen såväl vid botaniska exkursioner inom nämnde provins som ock 

 vid växtundersökningar i skolan. Med detta syfte för ögonen har det 

 ansetts lämpligt att vid beskrifningen på slägten och arter först lem na 

 en diagnos, så kort som med slägtets eller artens säki-a igenkännande 

 trötts vara förenligt, och därefter en mera fullständig beskrifning af 

 växtens särskilta delar, såsom en förberedelse till inhemtandet af orga- 

 nografieu. Diagnoserna afse följaktligen att vara en hjelpreda för 

 ynglingen vid examineringen, beskrifningen deremot att ligga till grund 

 för den noggrannare växtundersökning, som inom skolan, under lära- 

 rens ledning, kan ifrågakomma, och att på samma gång komplettera 

 diagnosen. 



Författaren har nämligen utgått från *leu åsigt, att den Botaniska 

 undervisningen i Eiementar-läro verken, så vida den ej skall inskränka 

 sig till en ofruktbar utaulexa, först och främst, och detta redan fi'ån 

 början, bör grunda sig på undersökning af lefvande växter och för 

 det andra ej uteslutande hafva till mål att låta ynglingen lära känna 

 ett så stoi-t antal arter till namn och kännetecken som möjligt, utan 

 äfven omfatta växtens alla yttre delar, för att den sålunda förvärf- 

 vade insigten sedan må komma ynglingen till godo, då han inhemtar 

 läran om växtens yttre organer. Värdet af aiikännedomen, sådan 

 denna vanligen uppfattas, d. v. s, kunskapen om arternas namn och 

 om de kännetecken, genom hvilka de skilja sig från hvarandra, vill 

 författaren härmed ingalunda förneka, väl vetande att den är första 

 grunden för allt naturvetenskapligt studium, men han anser att denna 

 kunskap hufvudsakligast bör förvärfvas på botaniska exkursioner under 

 sommarferierna. Med den lust för naturvetenskaperna, som ynglingen 

 i allmänhet ådagalägger, och med det intresse för sin vetenskap, som 

 nästan alltid utmärker lärarne i dessa ämnen, är det ingalunda att 

 befara, att denna fri villighet skulle hafva ett menligt inflytande. Detta 



JULI? 1909 



