26 



il) Axen liera i Imfvudlika, skaftade ell. oskaflade gytt- 

 ringar; märk. 3. 

 144. S. lacnstris L. (Sjö-säf) axfjällen urnnpna med udd ntaf 

 ryggnerven; strået trindt, bladlöst med slidor vid basen. — 

 4 — 8'. — 2\j 7. — S. B. 150. — 6) cjlmicus {S. Tabernamontani 

 Gmel.) mindre, mera blågrön med smärre svartbruna ax, 

 ocli ofta 2 märlien. 



Strand, i vatten, allm. — Begagnas till taktäckning och 

 flätverk, såsom mattor (isynnerliet i Österbotten) och kor- 

 gar. Förbränd lemnar den en af målare och boktryckare 

 användbar svärta. Är dåligt boskapsfoder. 

 145.* /Sf. maritimus L. (Hafs-säf) axfjällen 3-spetsiga ; strået bla- 

 digt, hvasst 3-kantigt. — 1—3'. — 4 7. — S. B. 240. 

 Hafsstr. i vatt. Sydl., s. Österb. 

 e) Axen små , talrika i en mycket förgrenad samling ; 

 märk. 3. 



146. *S. sy Ivaticus L. (Skogs-säf) axfjällen trubbiga med en 

 liten spets; strået bredbladigt, trubbigt 3-kantigt. — 1 — 2^'. 



— 2|. 7. 



Våta st. hela landet. 



25. RHYNCHÖSPORA (Schoenus L.). 



147. Ii. fusca RS. axhufvudet omkr. dubbelt kortare än svepe- 

 bladet ; ItyUeborst 3 ; axen mörkbruna, strået med borstlika 

 blad. — 3-10". — 2|. 6. 



Kärr, r. Lad., Tav. 



148. 11. a Ib a Vahl axhufvudet n. af svepebladets längd; hylle- 

 borst omkr. 10 ; axen hvita , äldre blekgula ; strået med 

 smala n. platta blad. — 6 — 14". — 2|. 6. 



Kärr, Sydl., Tav., s. Österb. 



26. SCHOENUS. 



149. S. ferrugineus L. (Knapp-agh) axen 2 med gemensamt 

 skärmfjäll af axhufvudets höjd; bladen m. kortare än strået. 



— i—r. — 2|. 6, 7. — S. B. 569. 

 Kärr, r. Lad. 



Fam. VIII. GRAMINEiE, Gräs. 



Be skr. Örter med knöligt ledadt, inuti ihåligt strå och 

 jemnbreda, skiftevisa blad, hvilka med sin nedre del — en på 

 sidan uppfläkt slida — omge strået mellan lederna. Der blad- 



