64 



97. CORYLUS. 



306. C. Avellana L. (Hassel) buske med stora, rundade, kort- 

 spetsade, sågade, vid basen hjertlika blad; hanhängena stora 

 och slaka; ståndare omkr. 8 fastade på de 3-flikiga liänge- 

 fjällen; honhängena knopp-lika af tegeilagda fjäll,, med i 

 spetsen framskjutande märken. — 5 — 15'. — 3, 4. — S. B. 

 139. 



Skogsback. Södr. — Frukten är ätbar (hasselnötter); deraf 

 kan äfven pressas olja. Grenarna begagnas till flätning af 

 korgar o. s. v. 



98. QUERCUS. 



307. Q. Rohur L. (Q. ■pe.dunculnta Ehrh. — Ek) bladen kortskaf- 

 tade, glatta, aflänga, bugtigt flikade; hanhängena smala, m. 

 glesa, blomhrllet 5 — 7-deladt med lika många ståndare ; hon- 

 hängena af 2 — 3 åtskiljda blr på ett långt skaft (flere gäng. 

 längre än bladskaften); frukten en stor aflång nöt med nå- 

 got mjukt skal (ollon). — 5. — S. B. 73. 



Skog, Sydl. — Ett högt och väldigt träd (till 100') som 

 uppnår en m. hög ålder — en sinnebild af styrkan. Dess 

 ved öfverti'äffar våra andra trädslag i hårdhet, fasthet och 

 varaktighet, och är derföre dugligast till byggnader och allt 

 slags virke (isjamerliet till skeppsbygnad). Alla delar af 

 trädet äro adstringerande, isynnerhet barken, som derföre 

 såväl begagnas i medicin (såsom stärkande och feberdrif- 

 vande), som utgör det tjenligaste och mest begagnade ämne 

 vid garfningar. De på bladen genom insektstyng bildade 

 galläpplena tjena till färgämne och beredning af bläck (de 

 bästa erhållas af andra ekarter i södra Europa och Orien- 

 ten). Ollonen ha nyttjats säsöm surrogat för kaffe. — Eken 

 får hos oss ej fällas och användas, utan är enligt gammal 

 svensk lag kronans tillhörighet : ett stadgande, som troligen 

 orsakar, att detta vårt skönaste och nyttigaste träd små- 

 ningom helt och hållet utdör i Finland, då ingen jordägare 

 kan hafva eget intresse för dess bibehållande. Upphäfvandet 

 ■^ af nämnde stadgande vore derföre högeligen önskvärdt. 



Fam. XVII. FRAXINEvE, Askar. 



Beskr. Träd med motsatta, parbladiga blad utan stipler. 

 Blma i vippa, mest polygamiska och ofullständiga (hos vår art 



