69 



106. EMPETRUM. 



320. F. nitji-um L. (Ki-äkbär) småbuske med jemnbreda, barr- 

 lika, ihåliga blad, brunaktiga blr och svarta bär. — 1 — 1^'. 

 — 4, 5. — S. B. 259. 



Hedar etc. allmän. — Bären mindre smakliga, skola i mängd 

 ätna orsaka liufvudverk. Kokade med alun ge de röd färg. 



Fam. XXIII. VEPRECUL^, Tibastbuskar. 



Beskr. Buskar med hela, helbräddade blad och regelbundna 

 blr. Blomkalken enkel, vaul. färgad, sambladig, med 2 — 4-flikigt 

 bräm. Ständarne med korta strängar fastade pä kalken, af sam- 

 ma eller dubbelt antal som flikarne. Stift 1 med odeldt märke. 

 Frukten enfröig stenfrukt (eller nöt). — Hos oss 2 arter i hvar 

 .sitt slögte (hvilka slägtcn ofta fördelas på 2 skilda familjer : 

 Elceagnem OCh Thymeha). 



SI ägten och arter. 



Blr två.b)'ggare med foderlikt 2-deldt hylle Hippophae. 



Blr tvåkönade med kronlik 4-klufven kalk Daphne. 



107. HIPPOPHAE. 



321. E. r hamnoides L. (Hafstorn) buske med långa tornar-, bla- 

 den n. jemnbreda, under silfverfjälliga; hanblrnas hylle 2- 

 deldt, honblrnas urnupet, slutl. hopvexande med nöten till 

 en gul stenfrukt; blrna tidiga, små, gröngula. — 5 — 8'. — 

 5. — S. B. 385. 



Hafsstränder, Vestr. — Tjenlig att plantera till fastfästande 

 af lös sand. Stenfrukterna rodna af köld, qvarsitta öfver 

 vintern. 



108. DAPHNE. 



322. D. Mezérevm L. (Tibast, Källarhåls) bladen lancettlika : 

 blr röda, axlikt hopsittande på den bladlösa qviyten ; sten- 

 frukten röd. — 2—3'. — 4, 5. — S. B. 7. 



Fukt. skogsäng, hela landet. — Blrna äro välluktande, men 

 hela vexten innehåller skarpt gift. Barken är bläsdi-agande 

 och kan begagnas i stället för spansk fluga. Fruktemr, 

 nyttjas såsom gift åt rofdjur, och äro sä starka att 6 styc- 

 ken döda en varg. — Qvistar och bark färga gult och brunt. 



