78 



rottclningar om våren). Veden är mjuk och lätt, tjenlig 

 till finare snickarearbeten. Basten begagnas till rep och 

 mattor. Blrna äro välluktande, något svettdrifvande ; ge 

 vid distillering ett skönt vatten. 

 357. T. vulgaris Hayn. (T. intermedia DC. — Mcllan-lind) SOm 

 föreg. men med blomskärm af vippans höjd, större och tal- 

 rikare blr, större, under bleka blad och tjockulliga fröhus 

 med hårdt, trädartadt skal. — 7. — S. B. 40. 

 Lund. r. Nyl., Sav., Lad. — Nj^tta som af föreg. 



Fam. XXVIIL HYPERICINE.^, Johanuisörtev. 



Beskr. Örter (hos oss) med ledade stjelkar, motsatta hcl- 

 bräddade blad utan stiplcr och i-cgclbundna blr i klynnedelad 

 vippa. Foder och krona 5-bladiga: det förra i knoppen tcgellagdt, 

 den sednare vriden. Ständarne talrika, nederst hopvcxta i 3 eller 

 5 knippen. Fröhus af 3 (hos våra) eller 5 rum med lika många 

 stift och märken. Frön talrika, utan hvite. — 3 arter af 1 slägte: 



124. HYPKRICUM. 



358. //. perforatu:a L. (Johaunisört) stjclken glalt med 2 upp- 

 höjda ränder; blrna gula med (mest) i kanterna svartpric- 

 kiga kronblad och lanc€fttlika spetsiga foderblad; bladen 

 vanl. aflänga, genomskinligt punkterade, hälft omfattande. 

 — 1—2'. — 2|. 7, 8. — S. B. 75. 



Back. allm. Sudr. — Innehåller harz och cLherisk olja, som 

 röja sig genom lukten och färgen, dä bladen gnuggas. An- 

 vändes till röd- och gul-färgning, men icke numej-a i me- 

 dicinen. 



359. II. qv adr anrjuJum L. (//. Juhiuni VV^illd. — Jlannablod) stjel- 

 ken glatt, 4-kantig; blrna bi'andgula med öfvei-allt svart- 

 prickiga kronblad och ovala, trubbiga foderblad; bladen 

 äggrunda. — 1—1^'. — 2|. 7, 8. — S. B. 359. 



Back. till s. Österb. — Nytta som föreg. 



360. //. liirsutum L. stjelken trind, smäluden; blrna blekgula 

 med i sjjetsen svartprickiga ki-onblad och allänga i kanterna 

 glandelbärande foderblad ; bladen ovala, under smäludna. — 

 %'. — ilj. 7, 8. 



Back. r. Eg. F. 



