87 



2. Ticiese: hjertbladen vid gi'Oiiingen tjocka, qvarblif- 

 vande i fröet under jorden. 



138. OROBUS. 



400. O. tuberosus L. {Lathyrus macrorhizus Wimm. — Gökärter) 

 stjelken vingkantad; bladen 2 — 4-pariga med n. lancettlika 

 småblad; blrna purpurröda eller violetta i klasar. — { — 1'. 



- 2}. 5, 6. 



Ängsback. Eg. F., Nyl., Tav. — Knölarne på rotstocken 

 äro ätliga och välsmakliga. 



401. O. niger L. (Lafh/rus Wimm.) stjelken kantig, grenig ; bla- 

 den 4 — 7-pariga med n. ovala småblad ; blrna som föreg. — 

 1-2'. — 2J. 6, 7. 



Angsback. r. AL, Nyl., Tav. — Svartnar vid torkning. — 

 Roten nödbrödsämne. 



402. O. vernus L. (^Lathyrus Wimm. — Kräkärter) stjelken kan- 

 tig; bladen 2 — 4-pariga med stora, äggrunda, långspetsade 

 småblad; blr som föreg. — 1-1^'. — 2^ 5. — S. B. 640. 

 Lund. Södr. 



139. LÅTHYRUS. 

 a.) Bladen mångpariga med m. stora stipler. 



403. L. maritimus Big. (_Pisum L. — Strandärter) bladen 3 — 8- 

 pariga med ovala småblad och n. spjutlika stipler; blrna 

 röda, i mångblommig klase. —1'. — 2J. 7, 8. — S. B. 640. 

 Hafsstr. r. Nyl., Lad., n. Österb. (trol. längs hela Bottniska 

 viken, fast sällsynt). — Enligt KitteFs förmodan inhemsk i 

 Amerika, och öfverförd till Europa. — De stora, mörk- 

 bruna fröen (ärterna) böra kunna användas nästan såsom 

 odlade ärter. 



b) Bladen fåpariga med stipler endast af stjelkens bredd. 



404. L. pratensis L. (Ängs-vial) stjelken 4-kantig, bladen en- 

 pariga med lancettlika småblad; blrna gula. — 1 — 2'. — 

 2|. 7, 8. — S. B. 49. 



Äng. allm. till s. Österb. — Ganska god fodervext. 



405. L. palustris L. (Kärr-vial) stjelken 2-vingad ; bladen 2—3- 

 pariga med lancettlika — jemnbreda småblad; blrna röda; 

 de 2 öfre fodertänderna m. kortare än de öfriga. — 1—2'. 



- 2^ 7, 8. 



Våta äng. i kustprovinserna. 



406. L. sylvestris L. (Skogs-vial) stjelk och bladskaft bredt 2- 

 vingade; bladen enpariga med lancettlika småblad; blrna 



