95 



b) Bladen (alla) 3— 5-delade och flikiga med jemnbreda 

 flikar. 



435. B- acriis L. (Vanlig ranunkel, Solmöja) stjelken vanl. till- 

 irvckt hårig; blomskaften släta; fruktfästet glatt. — 1 — 2'. 



— 2|. 7, 8. — S. B. 375. 



Äng. allmän. — Skarp och särdragande; bladen sönder- 

 stötta kunna begagnas såsom spanskfluga. 



436. 11. polyanthvmos L. (Rikblommig ranunkel) stjelken «t- 

 sperradt luden; blomskaften fårade; fruktfästet styfhärigt. 



— 1— 2i'. — 2|. 6, 7. 



Äng. Södr. — Mindre skarp än föreg. 



c) Bladen (alla^ 3-fingrade och flikiga med vigglika eller 

 omv. äggrunda ändflikar. 



437. R. bulbosus L. (Lök-ranunkel) stjelken med utstående hår, 

 vid roten lökformigt uppsvälld; blomfodret nedböjdt. — 



— 5-8". — 2|. 5, 6. — S. B. 387. 



Angsback. Al. — N3'l. — Löken skarp och bläsdragande, men 

 likväl genom kokning ätbar. 



438. R. repens L. (Kryp-ranunkel) stjelken glatt, med krypande 

 refvor från roten; bladen n. dubbelt 3-fingrade; fodret till- 

 tryckt. — ^—2'. — 2!^ 5—8. — S. B. 400. 



Fukt. st. allmän. — Utan skärpa. 



«) Bladen (alla) odeldta. 



439. R. Liiiyva L. (Ä-ranunkel) stjelken upprat med smalt lan- 

 cettlika, glest smätaudade blad; blrna stora; karpellerna 

 med kroklikt spröt. — 2—5'. — 2f. 7, 8. — S. B. 636. 

 Åar, sjöar till s. Österb. — Skarp och blåsdragande,^ gan- 

 ska farlig för kreaturen. 



440. R. Flammula L. (Ält-ranunkel) stjelken vanl. uppstigande; 

 bladen lancettlika, skaftade; blrna små. — 5— !'• — 2\- 1. 



— S. B. 117. 



Fukt. st. allmän. — Blåsdragande ; skadlig för hästar och får. 



441. R. replans L. (Träd-ranunkel) stjelken båglikt krypande 

 och rotsläende; bladen n. trådsmala; blrna små. — 3—6". 



-— 2|- 7. 

 Fukt. st. allmän. — ■ Föres vanl. såsom varietet till föreg. 



146. FICARIA. 



442. F. r anuuculoldes Mönch {Ranunc. Ficaria L. — Korskål) 

 bladen hjertlika; blman vanl. ensam, gul. — ^'. — 2\. 5. 



— S. B. 17. 



