96 



Lund. Sydv. — Unga blad kunna ätas som sallat. Roten 

 består af mjöliga knölar, som äfven äro ätliga. 



147. MYOSURUS. 



443. M. m-hiimus L. (Rått-svans) bladen jemnbreda, ifrån roten; 

 stängeln med en ensam liten, gulaktig blma. — 1 — 3". — 

 O 4—6. — S. B. 690. 



Torra st., åkrar: hela landet. 



3. HELLEBOREM. 



148. CALTHA. 



444. C. palustris L. (Kalfleka) stjelken uppstigande; bladen 

 hjert- eller njurlika, naggade; blrna gula. — j — 1'. — 2\, !j. 



— S. B. 200. 



Våta st. allmän. — Är skadlig för kreatur. Blomknopparna 

 kunna ätas med salt och ättika (såsom kapris). Blrna ko- 

 kade med alun ge gul färg. 



149. TROLLIUS. 



445. T. eui-opceus L. (Bullerblomster) bladen handlikt 5— 7-de- 

 lade; blrna gula, stora och rundade af de tillslutna foder- 

 bladen; kronbladen omkr. 9 af ständarnes längd. — 1 — 2'. 



— 4 6, 7. — S. B. 383. 



Äng. r. hela landet. — Roten giftig. 



150. AQVILEGIA. 



446. A- vulgär is L. (AklejJ bladen dubbelt 3-fmgrade med run- 

 dade flikiga småblad; blrna stora, vanl. blå (gulröda, hvita); 

 karpeller 5. — 2'. — 2|. 7, 8. — S. B. 118. 



Lund. efc. r. Sydl., Sav. — Har döfvande egenskaper. Är 

 allm. odlad i trädgårdar. 



151. DELPHINIUM. 



447. D. Conao/jd a L. (Riddarsporre) bladen 3-fingrade, findeldta; 

 blrna blå, i grenig vippa; karpell ensam. — 1—2". — 

 O 6, 7. — S. B. 58. 



Åkrar r. Eg. F., Nyl. — Blrna ge, liksom föreg., en vac- 

 ker blå tinktur. 



152. ACONITUM. 



448. A. Lycoctonum L. {A. sejttentrionak Köll. — Stormhatt) 

 bladen handlikt 3— 7-klufna och flikade; blrna vanl. blå 



