145 



681. G. Am are II a L. (Angsöta) bladen som föreg. ; blrna vio- 

 letta, med vanl. 5-taliga blomdelar och n. likformiga foder- 

 flikar; kronan hårig. — 2—8". — O 6—10. — b) linrulata: 

 stjelkbladcn smala, trubbiga. 



Fukt. iing. Södr. h) n. Österb. 



251. ERYTHR.T.A. 



682. E. littoralis Fr. (E. linariifoHa lin.) alla bladen n. jemn- 

 breda; blrna röda, i kl3mnedelad vippa, med foder n. af 

 kronpipens längd; stjelkarne vanl. flere, i toppen grenade, 

 trubbkantiga. — 3-6". — ©, }) 7, 8. — S. B. 579,1.— 

 b) minor: med talrika, g3'tti"ade blr. 



Strand. 83^01., Sat. 



683. E. pulc helin Fr. bladen äggrunda; sljelken hvasskantig, 

 ensam, antingen enkel och enblommig eller n. från basen 

 kl3-nnedelad ; blrna röda, fodret kortare än kronpipen. — 

 1—3". — O, ]) 7, 8. — S. B. 579,2,3. 



Strand. Al.— Nyl. — Denna och föreg. föga skiljda frän 

 den större E. Centau-ium (Gentiana L.) hvarmed de af Linné 

 förenades. De innehålla bittra ämnen och kunna användas 

 som följ. 



252. MENYANTHES. 



684. M. trifoliat a L. (Vattenklöfver) blrna i tät klase på stän- 

 gel från rotstocken, inuti hvita, utvändigt rödlätta. — ^ — 2'. 

 — 2|- 6. — S. B. 22. 



Kärr. allmän. — Är officinell (under namnet Trifolium 

 aqvaticum) : dekokt på bladen nyttjas mot fi"Ossor, mask, 

 skörbjugg och magsjukdomar, samt äfven i djursjukdomar, 

 och vid ölbrygd i stiiUet för humla. Roten nödbrödsämne. 



Fam. LVI. ASCLEPIADE.E, Tulkörter. 



Be skr. Örter (eller buskar) med motsatta blad och regel- 

 bundna blommor. Fodret 5-deldt, kronan 5-klufven med bikrona 

 i pipöppningen ; ståndare 5 med hopvexta strängar och tvårura- 

 miga knappar: i hvarje knapprum bildas en vaxartad pollen- 

 massa, hvilka 2 och 2 genom ett trädlikt utskott förenas och 

 fästas vid märkets hörn ; fruktämnen 2 med korta stift och ge- 

 mensamt, 5-kantigt märke. Frukten 2 fria fröhölsor med tal- 

 rika, hårbärande frön. — Fam. tillhör de heta länderna: hos 

 0S3 enda art : 



10 



