187 



359. SCORZONÉRA. 



809. S. humilis L. (Ormrot) stjelken nederst ullig med vanl. 

 ensamt blomster ocli 2 — 3 n. jemnbreda blad; rotbladen 

 ovala— lancettlika med ulliga skaft. — 3-10". — 2|, 6, 7. 

 - S. B. 212. 



Fukt. äng. r. Nyl., s. Kar. — Roten stor och svart, bitter, 

 beg. som upplösande medel, men förlorar genom odling 

 sin bitterhet och beg. såsom kål. 



360. TARAXACUM. 



870. T. officinah Web. {Leontodon Tar. L. — Lejontand, Smör- 

 blomma) stängeln ihålig, med stort, gult blomster; bladen 

 stora, parflikiga. — 1—12". — 2|. 5-10. — S. B. 4. — 

 6) palustre {T. palmtre DC): Stängeln pä midten uppblåst; 

 foderholkfjällen äggrunda, tryckta till holken. 



Allmän, b) fukt. st.. Al. — Har ymnig mjölksaft, som 

 innehåller bittra extractivämnen. Roten, tagen om våren, 

 nyttjas såsom upplösande och blodrenande medel i många 

 sjukdomar; kokad beg. till mat, liksom de unga bladen. 

 Är af ven en god fodervext, som skall öka mjölken hos kor. 



361. LACTUCA. 



871. L. muralis Don. {Prcnanthes L. — Vildsallat) blomstren 

 små, omkr. 5-blommiga i gles vippa; bladen parflikiga med 

 stor ändflik. — 2-3'. — 2j. 7—8. 



Steniga st. Al., Nyl., Lad. 



362. CREPIS. 



a) Bladen på stjelken, sträfhäriga. 



872. C. biennix L. bladen parflikiga med nedåt rigtade flikar, 

 de öfversta lancettlika och tandade; blomstren stora. — 

 2-4'. — ]) 6, 7. — S. B. 735. 



Äng. r. Lad. 



b) Bladen på stjelken, glatta eller n. glatta. 



873. C. teet 6 rum L. (Krepe) de nedre bladen lancettlika, tan- 

 dade eller parflikiga med rakt utstående flikar, de öfre 

 jemnbreda, med den pil-lika basen stjelkomfattande. — 



i-2'. — O 6—9. 



Åkerrenar etc. allmän. — Varierar betydligt. 



874. C. pälndosa Mönch. {Uieracium L.) bladen stora och glatta: 

 de nedersta aflånga, skaftade, vid basen parflikade med 



