8 1. Klippekystens Plantevækst 



Ved Jons Kapel paa Vestsiden af Bornholm har jeg set Maura-Bæltet 

 paa det ydersteaf et i Vandet fremspringende Klippeparti naa til omtr.Sm 

 Højde, men ind ad mod Land sank den øvre Grænse jævnt nedad. Paa 

 Røs Klipper (N-Østkysten af Boi-nholm) naar Bæltet, saa vidt jeg 

 kan skønne, op til c. 8 m Højde. 



Endnu en anden Faktor griber aabenbart ind og bestemmer Lav- 

 skorpens Forekomst, nemlig Insolationen d. e. Sollysets Indvirkninger. 

 At den kun taaler en vis LysstjTke, synes mig at fremgaa deraf, 

 at den f. Eks. naar højere op paa Kullens Nordside end paa Sydsiden, 

 og fremdeles deraf, at den ved sin øvre Grænse, hvor den sjælden 

 vædes af Vandet, ofte er indskrænket til Skyggesiderne af Klipperne 

 eller Stenene, eller den forekommer rigest og mest intensiv sortfarvet 

 der, medens de stærkere belyste Sider i samme Højde indtages af 

 andre Laver. Paa Sydsiden af Kullen kan man saaledes se de mod 

 Land vendende Flader af Klipperne kulsorte, medens de mod Lys- 

 siden og Havet vendende Sider ere nøgne eller kun graaligt eller 

 gulligt farvede. Ogsaa Fig. 5 giver et Billede af det samme, idet 

 de nederste Dele af Klipperne og de højere østlige (til højre d. e. ud mod 

 Havet vendende) Flader ere sortegraa af V. maura, medens de mod 

 Syd (d. e. mod Beskueren) vendende Flader forøvrigt ere lysere (rød- 

 liggule). (Det maa bemærkes, at ogsaa de østlige Sider vare solbe- 

 skinnede, da Stedet fotograferedes, og at disse Siders mørkere Toner 

 ikke hidrører fra, at de er mere i Skygge)^. 



V. maura synes ogsaa undertiden at vokse højere oppe paa 

 Strandklipper, idet de sorte Striber, der undertiden ses at strække 

 sig ned ad Klippesiderne paa Steder, som jævnlig vædes af nedsivende 

 Vand, synes at skyldes den. I mange Tilfælde er det dog maaske 

 ligesom paa Færøerne og i Grønland blaagrønne Alger, der over- 

 trække Stenen paa disse Pletter (Arter af Gloeocapsa, Stigeonema o. a.)^. 



Placodium -Bæltet. Det ovenfor Maura-Bæltet følgende Bælte er 

 rødgult og fremkaldes af Skorpelaven Placodium murale Hoffni., efter 

 hvilken det kan benævnes som anført. De lyse Partier paa de højere 

 Dele af Klipperne Fig. 5 ere i Virkeligheden blegt rødligt-gule. Denne 

 Art taaler aabenbart større Tørhed end V. maura og synes ikke at be- 



1 Det er nriaaske denne Lavart, der ligger til Grund for Sagnet om, at da 

 Danmarks Kronprins Valdemar, Søn af Valdemar Sejer, blev dræbt ved Vaadeskud 

 paa Jagten paa Refsnæs (1'231), bleve Stenene sorte af Sorg, 



* Neden for Maura-Bæltet vokse undertiden andre Laver, maaske dannende et 

 eget submarint Bælte. Deichmann Branth angiver (B. T. 18), at der indtil c. "lo ctm 

 under dagligt Vande kan forekomme talrige Eksemplarer af den brunlig olivengrønne 

 Vemicaria halophila Nyl., en Art som muligvis er forbunden ved Overgange med 

 V. maura. Den er ikke funden paa Bornholm, men ved Hirtsholmene og Skelskør. 

 En anden submarin Art er Segestrella lejttojitera (Nyl.). 



