24 



1. Klippekystens Plantevækst 



2. FORMATION. KALKKLIPPERNES VEGETATION. 



Ovenfor nævntes, at der paa Møen, ved Stevns og enkelte andre 



Steder er Klinter af Kridtformationens bløde, hvide Stenarter. Om 



vi betragte Møens Klint (Fig. 11), da frembyde dens Klipper i H. t. 



Plantevækst et helt andet Udseende end Granitklipperne. Der er 



Fig. 11. Parti af Møens Klint. 



mange stejle, endog lodrette Klippevægge, men de ere i Regelen al- 

 deles blottede for Plantevækst; kun enkelte Steder ser man grønne 

 eller brunsorte Pletter, der maaske skyldes Alger, maaske et faa 

 Millimeter højt, sjældent Mos, Seligeria calcarea, som kan vokse 

 selv paa de stejleste, faste Klipper og ogsaa findes paa Stevns Klint. 

 Selv mindre stejle Klipper ere ganske nøgne. Grunden maa være 

 den, at Kridtet paa den ene Side er for sammenhængende en Masse, 

 der ingen Spalter har, i hvilke Karplanterne kan finde Rodsted, og 

 paa den anden Side vejrsmulres alt for let, navnlig ved Frosten, til 

 at Mosser, Alger og Laver her kunne finde et varigt Opholdssted. 



Stevns Klint har paa Grund af sin afvigende geologiske Bygning, 

 sine vandrette Lag af forskellig Haardhed, for saa vidt nogen større 

 Lighed med Granitklipperne, som der dannes Revner og Hylder, paa 



