3. Storstenet Strand 



37 



Denne Stenstrand, som vi træffe hist og her, kan have en noget 

 torskellig Oprindelse. Ved Klippekyster, som paa Bornholm og ved 

 Kullen, fremkommer den især derved, at Klippestykker i Tidens Løb 

 ere sprængte les af Frosten og styrtede ned, hvorved de maaske 

 yderligere sønderdeles, og disse først skarpkantede Stykker blive 

 snart polerede og afrundede ved i Bølgeslaget at rulles og skures 

 mod hverandre og slibes af det Sand, som Bølgerne fore med. I 



Fig. 16. Nordsiden af Knudshoved ved Vordingborg. (Kot. 1900; E. W.). 



andre Tiltælde dannes den alene af Morænesten, som ere udvadskede 

 af de fra Klinterne nedstyrtede Masser, som ovenfor omtalt. Ofte ligge 

 disse Sten ikke blot paa Stranden, men langt ud i det lavvandede Hav, 

 helt under Vand eller delvis over Vandet, — de eneste Steder, hvor 

 en Algevegetation kan finde passende Bund at udvikle sig paa. 

 Fig. 16 viser dette; man ser her paa nogle Steder ude i Vandet ikke 

 Stenene selv, men kun de Algemasser (især Fucus vesiculosus), som 

 sidde paa dem og blive synlige lidt over Vandet. 



Der bliver en ikke ringe Forskel paa Plantevæksten, eftersom 

 Stenene ligge spredt, saa at en oftest sandet og gruset eller smaa- 

 stenet, sjælden leret Bund træder aabent frem mellem dem, eller de 

 ere saa tæt pakkede, at de ligge endog ovenpaa hverandre, saa at 

 der ingen aaben Bund er mellem dem. Vi betragte først et Par Eks- 

 empler paa det sidste, eller, hvad man kan kalde 



Strand-Urer. En saadan findes bl. a. syd for Hammershus ved 

 Møllevigen (Fig. 17). Yderst ude, i selve Vandet finder man de store, 

 med slibrige Algeraasser bevoksede Sten, paa hvilke man med stor 



