6 1. Klippekystens Plantevækst 



1. FORMATION. GRANITKLIPPERNES VEGETATION 



Deu nordvestlige, nordlige og nordøstlige Kyst af Bornholm dannes 

 hovedsagelig af Granit. Efter dennes Beskaffenhed er Kystformen 

 forskellig; medens Klipperne liere Steder hæve sig stejlt, med lod- 

 rette Yægge, der kun have faa og smalle Revner (Fig. 6), ere de 

 andre Steder delte ved talrige og store Revner i meget uregelmæssige 

 og sønderrevne Grupper (Fig. 4, 5), eller de ere stærkt vejrsmuldrende. 

 Dette har stor Betydning for Plantevækstens Karakter. 



Fig. 3. Klipper paa Kullens Nordkyst. 1903. 



Et andet Moment, der faar Betydning for den, er Afstanden fra 

 Havet, hvad enten det er i Højde over Havfladen eller i vandret 

 Linie; i begge Tilfælde ordner den sig bæltevis, saa at flere Bestande 

 (Associationer) kunne udsondres. Der maa straks skelnes mellem 

 Kystklippernes og Indlandsklippernes Plantevækst. Her omhandles 

 kun den først nævnte ^ 



Betragtes f. Eks. Bornholms eller Kullens Klipper i nogen Afstand, 

 vil det oftest være paafaldende, i hvilken Grad de ere sortfarvede i 

 et Bælte nærmest Havet (Eig. 3). Ved nærmere Betragtning viser 

 dette sig at skyldes en meget tynd, i smaa Felter revnet sort Skorpelav, 

 Verrucaria maura (Wahlb.). Jeg vil derefter kalde dette Bælte Maura- 

 bæltet. Denne Lav er vidt udbredt ved de nordiske Have paa Klippe- 

 bund tæt over øvre Vandstandslinie. Fig. 4 viser dens Optræden paa Øst- 



^ Hellbom har (1890, S. 11) givet Lister over Strandlaverne ved Aarsdale, 

 Svaneke og Gudhjem og (S. 19— 20) over Kristiansøs ; men her er ikke skelnet meget 

 tydeligt mellem Strandens og Indlandets Klippelaver. En Flora over de egentlige 

 Strandlaver har Sandstede givet (se S. 11). 



