^g 5. Sandstrandens Plantevækst 



Bælterne sammen. Jyllands Sletter egne sig derfor saa fortrinligt 

 til Studier over Plantesamfundenes Naturhistorie, og det vil være 

 rigtigt, at vi, efter først at have kastet et Blik paa Sandstranden, 

 som den er ved vore østlige Kyster, særligt vende os til Betragtning 



Fig. 32. Strand ved Henne (NV. for Varde). (Fot. 1903; E. W.). 



af Vesterhavskystens store Vader og Højsande foruden senere af 

 dens Marskdannelse. 



De Bælter, som vi kunne adskille paa de fleste, ikke altfor smalle 

 Sandstrande, ere følgende. 



Det 1ste Bælte er Havstokken med Fjæren, Brændings- 

 bæltet, som nævntes S. 5. Den bærer ingen Plantevækst undtagen 

 paa de smaa Sten, der ligge her ; ofte er den meget stenrig, og Stenene 

 ere bevoksede med Grønalger, medens Stranden forøvrigt er sandet. 

 Havstokken har meget ofte Form som en lav StrundvoJd, hvis Op- 

 rindelse kan være følgende. Idet Bølgerne glide op paa Stranden, 

 føre de Sand med sig, men kun en Del af dette føres med tilbage. 

 Det er let at se, hvorledes en stor Del af Vandet synker ned i Sandet, 

 og den Sandflade, der var glinsende blank, saa længe der laa et 

 Vandlag hen over den, bliver derved hurtigt mat. En Del Sand 

 bliver da liggende tilbage, ikke blot som tydelige Linier der, hvor 

 Bølgeranden endte, men over hele Fladen, som den dækkede, og 

 efterhaanden ophobes dette til en lang, lav Vold, inden for hvilken 

 der kan være en fugtigere Lavning. At en Storm ofte paa en Gang 



