98 



5. Sandstrandens Plantevækst 



phonia o. a.). Men andre Steder er Vesterhavsstranden umaadeli^ 

 ren og hvid. 



Tangen aflejres i Linier, »Tanglinier«, der ere parallele med 

 Kysten og svare til Havets højeste Stand, og undertiden ser man da 

 flere, indbyrdes parallele »Tanglinier« som paa Fig. 50, hvor der er 

 5—6; disse ere da selvfølgelig desto yngre, jo nærmere de ligge ved 

 Vandet (se Forchhammer 1869., S. 168). Da der meget ofte findes 

 mange Frø i Opdriftslinierne, vil dette give Anledning til, at Blom- 



rig. so. strand ved Sjællands Aordkyst (Tisvilde). (Fot. af Eug. W. . 



sterplanterne ogsaa kunne komme til at vokse paa Stranden i lange 

 Linier. Jeg har f. Ex. paa Vestkysten af Amrum set Honckenya 

 peploides vokse i en tydelig Stribe, der vel kun var omtrent 1 m 

 bred, men strakte sig det meste af 1—2 km (omtalt ogsaa af Reinke; 

 se S. 74). 



Mange andre Genstande drive op og findes spredte paa Sand- 

 stranden, navnlig Skaller af Bloddyr, og ved Vesterhavet mange Rør 

 af Sabeller o. a. Rørorme, Æg af Rokker og af Buccinum undatum, 

 Rygskaller af Sepia, Bryozoer, Slagger fra engelske Fabrikker^, 

 Strandingsgods, Tørvestykker fra undersøiske Moser (se det syvende 



^ Ejendommelige, af utallige Gruber og Lufthuler fyldte, graa Masser, som i 

 Mængde drive op paa Jyllands Vestkyst og mange andre Steder ved Vesterhavet 

 og Nordatlanterhavet lige til Finmarken, hvis Oprindelse længe var en Gaade; 

 længe var det en almindelig Tro, at de vare Lavamasser fra islandske submarine 

 Vulkaner. Efter H. Bilckstrom (Sv. V. Ak. Bih. 16, 1S90) er det Højovnsslagger fra 

 England, antagelig fra Middlesbro-Distriktet. 



