6. Vegetationen paa Eve 105 



af Rullestensmateriale, der saaledes kommer til Syne paa Strandbredden, 

 er dækket af en Tangmuld eller Tangtørv, paa hvilken der har ud- 

 viklet sig en Strandeng, hvis vigtigste Arter syntes at være : Festuca 

 rubra, Agrostis alba var. stolonifera, Glyceria maritima, Juncus bu- 

 fonius, Statice Limonium var. scanica, en Mængde Artemisia mari- 

 tima i høje, ranke Eksemplarer, endvidere en Del Lotus corniculatus, 

 Plantago maritima, Taraxacum vulgare, Matricaria inodora, Potentilla 

 anserina o. fl. 



En lille Strandeng ved Lillebælt (Helnæsbugten) synes ogsaa helt 

 at være grundlagt paa Eve. Bunden var en mørkbrun, blød, af Køer 

 optraadt Muld, hist og her endog en meget vaad og ved en Bæk, 

 som løb ud i den, gyngende Masse. Paa de vaadeste Steder voksede 

 her f. Eks. Sium angustifolium og Mentha aquatica i Masse, mange 

 Græsser (Agrostis alba o. a.). Stellaria uliginosa, og indstrøet var lidt 

 Scirpus maritimus og Se. Tabernæmontani. De fastere Dele af Engen 

 bar Strandengplanter som Aster Tripolium, Glaux, Triglochin mari- 

 timum, Plantago major, Juncus Gerardi, Spergularia marina, Samolus, 

 og længere inde, hvor Engen var højere, bl. a. Lotus tenuifolius, Po- 

 tentilla anserina, Erythræa littoralis og E. pulchella, Festuca rubra, 

 Trifolium fragiferum, Leontodon auctumnalis. I en Grøft i Nærheden 

 stod Archangelica littoralis i 1—2 m høje Eksemplarer. 



Der er Steder, hvor Beboerne have været opmærksomme paa 

 denne Evens Bevoksning med Planter og passet paa, at der stadig 

 kunde afsættes nye betydelige Tangmasser, og de have herved efter- 

 haanden indvundet ikke saa lidt Strandeng; f Eks. paa Langeland. 



Andre Steder, hvor der maaske ikke afsættes saa store Masser, 

 at der kan vindes Enge ud af dem, eller hvor man ikke er opmærk- 

 som paa Udviklingen af Plantevæksten, fører man Tangen bort for 

 at sprede den og pløje den ned som Gødning paa Markerne. 



En Maade, paa hvilken jeg har set Even solidt og sikkert ind- 

 vindes til Land, er den, at Tagrør vokser ud i den og fæster den; 

 man kan da se dettes Skud i Mængde skyde op gennem den bløde 

 Bund. Paa saadanne Steder kan ogsaa ses overjordiske Udløbere af 

 den, hvis Længde jeg har maalt indtil c. 4V3 m (paa Langeland); 

 jvfr. S. 87. 



Eve-Vegetationens Forhold til Sandstrands-Formatio- 

 nerne. Det er hovedsagelig paa Kyster med Sandbund, at Even 

 kommer til Udvikling; paa Lerbund synes den sjældnere, men den 

 kan findes der, bl. a. et Sted paa Østkysten af Fanø. At den i sin 

 yngste Udviklingsform er lig de haloflle Blomsterplanters Chenopodiacé- 

 Association, synes mig klart; men paa ældre Trin er den saa afvigende, 



